234 
ikke var kaldet til dette M 0 de, kan han heller ikke have havt 
nogen Andel i Kurigjorelserne. 
Vor Historic savner vel endnii Meddelelser fra nogen af dem, 
som i de engeste Forhold vare Prinsens Raadgivere. Vi kunne 
altsaa ikke afgjore hvem Initiativet for bans Beslutning tilkommer. 
Vi se med Forundring Resultater, som ineget afvige fra hvad der 
har vaeret den herskende Mening blandt Norges hojtstaaende 
Mcend siden, og som vi altsaa ikke gjsetningsvis kunne tilskrive 
nogen at vore hojere Embedsmsend. Under enhver OmstsBndig- 
hed sjnes den 0jeblikkelighed, hvormed alle de vidtloftige og 
indholdstunge Kungjorelser om Regentskabet se Lyset, at bevise 
at noget lignende i Isengere Tid har vaeret afhandlet i Prinsens 
fortroligste Kabinet. Maaske ere de Aktstykker, som skulde have 
ledsaget den oktrojerede Grundlov, ifald Prinsen var bleven ud* 
raabt til Konge, nu kims blevne omarbejdede i Anledning af at 
han antog Titelen Regent. 
Angaaende Rigsforsamlingens Forhandlinger, er det klart at 
det Falsen-Adlerske Udkast baade maatte vaere Grundlaget for 
Konstitutionen og at det viste sig at vaere mere frisindet end Ma- 
joiiteten onskede. Istedetfor at de konstituerende Forsamlinger 
i andre Lande have fordret og tildels erhvervet sig here Rettig- 
heder end Regjeringen i sit officielle Udkast havde tiltaenkt dem, 
ser man altsaa paa Ejdsvold den Saeregenhed, at det er Forsam- 
lingen som i flere Punkter korter af. 
Konstituenternes Stemmegivning beviser altsaa at det ikke 
havde vaeret 5 ,den odelsbaarne Prins^ nodvendigt at gj 0 re dem 
saa store Tilbud af Friheder, blot for at blive valgt til Kongo i 
Norge. 
Men at denne Evropas i lang Tid liberaleste Grundlov ogsaa 
havde Hensyn til storre Planer, antydes temlig klart derved at 
den blev Grev Essen tilstiUet den 18de Juni af General Staffeldt.' 
Ue Styrende i Norge maa altsaa have smigret sig med at den 
skulde kunne ytre nogen Indflydelse paa Stemningen i Sverige- 
Det maatte vaere Kristian Fredrik saavelsom K. Magnus Fal- 
Wieselgreens Essen S. 215. 
