289 
for et uudf0rbart Hjernespind og den forste for en uafvislig Nod- 
vendighed. 
Udfaldet beviste paa det fuldstaendigste atWedels Anskuelse 
udgik fra den forstandigste Bedommelse af Europas hele indvik- 
]ede Forholde. Alle de fine og dristige Underhandlinger, hvorpaa 
Norges ny Kotige vilde grundet sin Trone, forsvandt under den 
som Sand. Vaabenlykken, paa hvilken ban aldrig barde stolet, 
var ham end mere ugunstig. K. Magnus Falsen spillede ingen 
bemaerkelig Rolle i 1814 Aars norske Krigsbegivenheder. De 
kunne derfor ikke af bans Levnet modtage noget nyt Lys. Det 
er nok at tilfoje, at det Qorten Dages Felttog endte den 14de Au¬ 
gust med Konventionen i Moss. 
Sagen fik da egentlig det Udseende, som om det var Kong Kri¬ 
stian Fredrik personlig, og ikke det norske Folk, som havde tabt. 
Men ogsaa ban overgav sig kuns sent til denne smertelige Over- 
bevisning. Han nedlagde vel den 8de Oktober offentligen den 
norske Krone, men blev paa en Orlogsbrig liggende ved Fredriks- 
vaern lige til den 28de Oktober, foregivende Modvind, og uden 
farend da at lade sig af Karl Johans Adjudanter og Kurerer be- 
vaege til at forlade Landet. Stormagteme havde imidlertid givet 
Danmark saa mange opmuntrende Beviser paa Velvilje, at Kri¬ 
stian Fredrik neppe for i dette sidste Ojebbk kunde vide at de 
ikke skulde omgjore de i Nodens Stund med Sverige afsluttede 
Traktater. Under Sammenkomsterne i Kristiania med de fire 
Stormagters Kommissarer, havde Kristian Fredrik vundet den 
russiske Grev Orlow for sig, eller vel rettere, det havde vist sig 
at den vankelmodige eller falske Kejser Alexander onskede gjeme, 
at Karl Johan blev afspist med de uendelige Smigi-erier, hvormed 
de under sine Sammenkomster og i sin Brewexling trakterede 
binanden. Thi Essen skriver den 28de Juni til Karl Johan* at 
Orlow sogte at formaa ham til aldeles at fraraade et ojeblikkeligt 
Angreb paa Norge. Da Fredrik den 6te indfandt sig ved Wiener- 
kongressen, vakte ban der saa megen Sympati, at bans Gesant 
endnu den 19de Nov. kunde indgive til de fem Stormagter (den 
Bergman-Schinkel 8 D. S. 345. 
