soin en ufravigelig Regel af Retfserdighed imellem Polkeslagene. 
Ved Belgiens Adskillelse fra Holland, Lombardiets fra ©sterrig 
og Savoyens fra Sardinien, er det betragtet som en afgjort Sag 
at den aeldre Gjseld niaa deles. Denne Fordeling gives heller 
ikke sin vsesentlige Retydning iForhold til de omhandlede Lands- 
dele, men i Forhold til de ndenfor Krigen og Statsomvseltniiigen 
staaende Fordringshavere. 
Den Mening, som ogsaa i 1821 lod sig hore, at det var Sve- 
rige, som burde betale Gjselden til Danmark, uagtet det ikke 
var kommen i Besiddelse af nogen Fodbred dansk Grund, vilde 
vel overalt i Europa vsere bleven hort som en Latterlighed. Vi 
kiinne neppe i Norge gjentage den uden Undseelse. 
Dersom her havde vseret Rum til udforligen at gjennemgaa 
ethvert Afsnit af Magnus Falsens Levnet, maatte der ogsaa bleven 
mere end en Lejliglied til upartisk at berore bans politiske Vild- 
farelser. Ihi for saadanne er han ligesaalidt fri, som nogen der 
1 en stormende Tid har udrettet noget stort. Ulykken var, at 
bans Samtid aldrig erkjendte nogen af bans Handliiiger som Vild- 
farelser, men gav dem Udseende af Forbrydelser. 
En af disse Eejl var dog af altfor megen Vigtigbed til at 
kunne udelades af nogen Historie, nemlig at ban modtog det den 
2den Mars 1822 oprettede, ja maaske for bam skabte, General- 
Prokuror-Embede. Nogen saa overvaettes og, efter Magnus Fal¬ 
sens Stilling i Staten, saa saerdeles fristende Tillitspost var dette 
just ikke. Medens flere af bans langt mindre ansete Medarbej- 
dere fra Ejdsvold vare optagne i Statsraadet, lod ban sig her 
udnaevne til en under Regjeringen sorterende StilUng, bvis Len- 
mng, 2000 Spd., vel beller ikke kunde antages for uforboldsmses- 
sig. Man maa antage, at de Forretninger, som benlagdes til dette 
Hverv, og som lignede den svenske Justitiae Ombudsmands og 
de engelske Regjerings-Advokaters, maa have bibragt ham den 
0 estilUng, at et saadant Embede nodvendigvis horte med tU et 
onstitutionelt Statsskik, for at gjore Lovens Kontrol med alle 
mbedsmaend til en VirkeUghed. Han maa have troet, at en For- 
retmng, som i disse gamle fri Lande erkjendes for en Vinding 
