259 
foretfsekke disse Sammenligninger for de yderst tvungne'og Qernt- 
S 0 gte Derivationer af hebraiske Rodder, som af Flere ere for- 
80 gte., De semitiske og de indoeuropseiske Sprog have nemlig 
fra umindelige Tider vferet Naboer, idet Sproggrsendsen stadigeii 
bar Tseret iNserheden af Floden Tigris; og man kan let forestille 
sio- at mange Udtryk ere flyttede over fra den ene Side af Grsend- 
sen til den anden og der have vrmdet Borgerret. Den gamle 
persiske Dialect, Pehlvi, har saaledes optaget en Mmngde sem.- 
tiske Ord, som den har formet og flecteret efter det persiske Sprogs 
Regler. Og omvendt gives der, som bemmrket, heller ikke saa 
faa indiske og persiske Ord, som gjenfindes i det Hebraiske. 
Hvad specielt Ordet sarpa angaaer, da kan det vel ikke paa- 
vises i det Persiske, men dets Tilstedevmrelse i det Indiske og 
dets Frmnder, det Greeske og det Latinske, gjor det sandsynhgt, 
at det en Gang ogsaa har vmret i Brug i de mellemhggende Lande. 
Af den mldre persiske Literatur er saa lidet tdbage, at man ei 
tar benmgte Ordets Forekomst en Gang i Sproget af den Grand, 
at det tilfmldigviis ei er gjenfundet i TsalT 
Fra denneSide er der saaledes ingen Grand til at betvivle Sand- 
synligheden af, at og sanskr. sarpa ere identiske. 
Lad nu den anden Betmnkelighed angaaer, at Slangen, som 
den forbandede, skulde vmre uvmrdig til at -holde Plads i Pr - 
phetens Phantasie, naar ban skildrer Herrens Engle da hvd 
der jo dog Forbandelse over den hele Jord, og i ® 
optrLde Engle i jordiske Vmseners Skikkelse, 
krmfter ere Herrens Redskaber, eftersom an i « 
(Ps 104 4) gjor Vinde til sine Engle og til sine Tjenere flam- 
L hele K..ar. S.abni.. - 
H«.»d til Cdtereben af tans VUlie. Det 
Slangen, u.gtet den h.ardere Forbandelse. som 
sknlde vmre udelnkket HerrensTjenes^ fr M 6 Da 
nlnger. Vt keder — rr’ar^^ts:!’ ^rk^g 
sendte Herren J jerhos megen 
bans Sendebudr S.tnat.onen . Jes. 
Lighed med Situationea ^ 
