266 
dighed nedte ham til her at blive slaaende red den for Ordet 
paa alle Steder faelleds Grundbetydning: Forbrsendere og til 
at antage, atn^D^- i Jes. 6 var et af Jesaja selv dannet Appella- 
tivum. Det var ham umuligt at tree, at Jesaja i en Spaadom 
hvon han fremhmver Guds Hellighed paa det Allerstmrkeste og 
srntter den i den mest skjaerende Modsaetning til Synden og Syn- 
derne, i et eminent gammeltestamentligt Stykke, som man 
gjerne kimde betegne somet af det Gamle Testamentes Centralpunk- 
ter, skulde have givet hellige, den allerhelligste Gud i den him- 
melske Helhgdom umiddelbart omgivende og som denne Helligdoms 
PrffistertjenendeVsesenerfor en Deel Skikkelsen af Slangen, d. v. 
s. af et Dyr, ved hvilket efter gammeltestamentlig Anskuelse 
bynden var indkommen i Menneskeslaegten, og som derfor ifolge 
en. 3, 14 var blevet det forbandede iblandt Dyrene, 
1 hvilket freradeles efter Jesaja selv (s. Jes. 11 , 8 f. 65, 25) den 
Fordaervelse, der ved Menneskets Fald var traengt ind i Dyrver. 
denen, culminerede, ved hvilket endvidere for den gammeltesta- 
menthge Betragtning ingen andre Traek fremtraadte end Traedskhed 
og Fordffirvebghed, og som endelig paa Grand heraf og af dets 
Rolle ved Syndefaldet af Israeliterne ansaaes for saa godt som 
det Ondes Symbol. Og Taleren kunde saameget mindre troe, at 
Jesaja sknlde have gjort dette, som denne Prophet efter sin Stil- 
g til Hiskia (s. 2 Kgb. 18 20 . Jes. 36—39) maa antages at 
have vaeret denne Konges Raadgiver ved Odelaeggelsen af den 
Gultus, hvormed de afgudiske Israeliter hidtil havde dyrket den 
af Moses opreiste Kobberslange (2 Kgb. 18, 4), og som vi i Be- 
sknvelsen af Serapherne ikke alene same enhver Hentydning til, 
at de 1 sm Skikkelse havde Noget af Slangen, men ogsaa finde 
ntydninger, der unegtelig snarere henfore paa, at deres Skik¬ 
kelse paa Vingeme naer har vaeret en reen menneskelig. - Alde- 
hied Hensyn til Slangenavnet 
"I an knnde ikke gaae ind paa Cornbinationen af 5 ) 1 ^ med 
sarpa, Slange, men maatte fastholde den saedvanlige Forklaring: 
den Forbrcendende, Forbr^deren, d. v. s. det ved sit giftige, inflam- 
merende Bid draebende Dyr. Hvor det hebraiske Sprog frembed 
