11 
tillige antage, at de havde vseret brugte i relat. Betydning eller 
og, at nysnsevnte Relativer oprindelig have havt demonstativ Be- 
tydning, — Noget, hvortil der ikke er Spor. 
Jeg skal nil omhandle et Par tilsyneladende Stotter for Par- 
tikelens demonstrative Oprindelse, som hidtil ikke have vaeret 
paaberaabte. Den gothiske Sammenligningspartikel pan, end, an- 
tyder, som Grimm bemaerker, sin demonstrative Oprindelse ved 
sit Begyndelsesbogstav. Men det u, hvormed den ender, mener 
Gr. er en sporgende Partikel, saa at f>au ikke kan betragtes i 
samme Lys, som det tydske denn Sporgepartikler og relative ere 
derhos i de fleste Sprog saa naer beslaegtede, at Slutningsvocalen 
synes at drage f>au ind paa Relativets Gebeet. Grimm har vel 
af denne Grand undladt at beraabe sig paa denne Partikel som 
Stotte for sin ovennaevnte Gisning. 
Storre Vaegt synes den Omstaendighed at have, at nogle Ru- 
nestene have Indskrifter, hvori Afskriverne have Isest betr pan , 
bitr pan, bitr pen, bet pan og bepr pan, d. e. bedre end. 1 Den 
Omstaendighed, at disse Steder ikke paaberaabes af Grimm, som 
med sit omfattende Kjendskab tij alt hvad der er skrevet i Nor- 
dens Oldsprog ikke kan antages at have vaeret ubekjendt med 
hine Indskrifter 2 — vaekke allerede Betaenkelighed ved at stotte 
sig til dem. Naar man derhos gjennemlaeser dem, vil man finde 
Et og Andet meningslost, der tydeligen viser, at de tildeels ere 
urigtigen laeste. At just Ordet pan eller pen paa alle Steder skulde 
vaere urigtigen laest, er dog lidet sandsynligt. Jeg vil derfor an- 
lage, at det virkeligen staaer der. Men heraf folger ikke, at Par- 
tikelen en er fremkommen ved Aphseresis af pen. Enten er dette 
Prosthese af det deraonstr. f> foran cer : Relativets aeldste Form, es ell. cb^, fore- 
kommer ikke i de naevnte Love, forsaavidt man kan slutte af Schlyters udfor- 
lige og formeentligen fuldstsendige Glossarier. 
Saadanne anforer Liliegren under No. 285, 378, 499, 518, 608, 714, 938, 941, 
948, 949 og 1591. 
2 Vel udkom Liliegrens Urkunder to Aar senere end 3die Deel af Gnmms d. 
Gram., ,men L. citerer efter aeldre Skrifter, som maae antages at have vaeret 
Gr. bekjendt. 
