16 
vel fra dens indre eller positive sotn fra dens ydre eller negative 
Side, maa man arbeide sig ud af den empiriske Bevidstheds Urede 
og frem til et Standpunct, hvorfra man saa vidt muligt kan over- ' 
skue det Hele i Sammenhamg, opdage Striden mellern de empiri¬ 
ske Kjendsgjerninger, og finde Traaden til dens Losning. Som 
Bidrag hertil skal jeg forudskikke nogle forelobige Bemeerkniuger. 
Naar man betragter Gud som alle Tings Skaber og Opholder 
i saa udtommende Forstand, at den heleVerden vilde falde sam- 
men til Intet, om han drog sin Haand fra den, da kan man, saa 
vidt skjonnes, vanskelig fralsegge sig selv den Pan theism e, som 
man alene vil have tillagt visse Philosopher, i hvis Identitetslsere 
den dog ikke findes; og naar man saaledes betragter Verden 
alene som Aabenbarelse af Gud eller hans skabende Fornuft 
Ot°S), da maatte man, som det skulde synes, vaere tilboielig til 
at gaae ind paa Hegels forkjetrede Sadning: „Alles , was wirklich 
ist, ist vernunftig. Imidlertid vil denne Ssetning altid synes en 
haard Tale, som man ikke vil kunne doie, saa lmnge man be¬ 
tragter Virkeligheden, som den viser sig for den almindelige Op- 
fatning. Medens Gud, eller den evige Fornuft, ikke kan antages 
at \8Bie i Stiid med sig selv, ligger Naturen for vore 0ine saa 
steerkt i Kamp med sig selv, at dens Selvopholdelse i det Hele 
svnes betinget af dens Selvtilintetgjorelse i det Enkelte. Saale- 
maa ’ ^ Ex., Dyret soge sit Ophold ved 0delseggelse af andre 
Dyr eller af Planter, og Andes at have tydelig dertil bestemt Or- 
g e , j a visse Djreslfegter synes endog, uden Hensyn dertil, 
t-i I"* 1 * 6 natu ‘ Ilge Fien der, og som Tegn paa deres Bestennnelse 
; *“ mffirkes > at nogle Legemsdele Andes indrettede 
haade til Angreb og Forsvar, andre i det Mindste indrettede til 
, a ^* e s y ne s Naturen til Slsegternes Opholdelse at 
sle med Indmder, som tidligere eller sildigere opofres, forinden 
ei ^ nadet 6t VCd dCreS Cgen Or £ anisati on betegnede 0iemed, 
Men flet fT ”° lmale ® nc * er som Fodselssmerter, med Mere. 
Natmens TS f er g ^ ander,edeS med Hegels S^ing og 
Tvoe a dr ^ ° g 8ki “* ««te 0iekast 
7 m 0re ‘ Den Virke % e Vaeren maa soges i det indre 
