18 
miskjende. Individet er saaledes vist nok i sin Tilvaerelse, men 
er ikke denne Tilvaerelse, der som sagt idelig vexler, og endelig 
af sig selv forgaaer, om den ikke udenfra odelaegges, medens det 
individuelle Vaesen forbliver det samme, og hverken af sig selv 
kan forgaae, eller udenfra kan odelaegges — hvilket for 0vrigt gjael- 
der om alle Tings Vaesen i Forhold til deres Tilvaerelse. 
Det individuelle Vaesen viser sig hos Mennesket som intelli¬ 
gent Aand og dvnamisk Legeme i fuldkommen Enhed eller uop- 
loselig Forbindelse; thi uagtet Sjaelen har sin Natside, ei alene i 
dromlos Sovn, men ogsaa i vaagen Tilstand, og saa vel i aande- 
ligt som legemligt Henseende, idet den er sig bevidst, at ikke 
Alt, livad der gjemmes i dens Dyb, umiddelbar opgaaer for dens 
Betragtning, vil den dog ved naermere Eftertanke gjenfinde sig 
selv som den typiske Dynamis i sit Legeme, paa samme Maade, 
som den gjenfinder sig selv i sit Aandsliv, uagtet Modsaetningen 
mellem det Subjective og det Objective ikke i dens inderste Selv- 
bevidsthed forsvinder. Foruden at den samme Enhed uafviselig 
aabenbarer sig i Bevidstheden om det legemlige som i Bevidst- 
heden om det aandelige Liv, under begges mangfoldige Forgre- 
ninger, og at det kun er ved at betragte de kommende og gaa- 
ende materielle Stoffe som det Constitutive i Legemet, at man 
forledes til den gaengse Forestilling om Forholdet, afpraeger den 
individuelle Sjael sig i alle sine fremtraedende Livsytringer paa en 
saa slaaende Maade i Legemet, at Enheden mellem det aandelige 
og legemlige Vaesen derved paa det Tydeligste kommer til Syne 
for den fordomsfrie Betragtning, ligesom den og paa det Umis- 
kjendeligste aabenbarer sig i de physiologiske og pathologiske 
KjendsgjerniDger. 
Efter denne Synsmaade, der noiere lader sig begrunde, maa 
Troen paa Sjaelens personlige Udodelighed og legemlige Opstan- 
delse blive saa meget fastere, da en saadan typisk Dynamis, som 
Sjaelen ikke mindre i legemligt end i aandeligt Henseende viser 
sig at vaere, blot kan undergaae saadanne uvaesentlige Forandrin- 
ger i sine attributive Egenskaber, som de forskjellige Livsbetin- 
