30 
og til samme Feil i Sjaelspleien, som i Legemspleien, skjant den 
i begge Henseender kan ansees som Tegn paa en Sygelighed eller 
Svaghed, der krsever starre Forsigtighed, end ellers vilde beha¬ 
ves. For saa vidt Ivrerne mod de saakaldte aSioicpopa statte sig 
paa deres Anstad mod saedeligt Alvor, maa bemserkes, at Alvor 
ikke til alle Tider og Steder eller under alle Omstsendigheder er 
paa sin rette Plads, og at der i overgiven Munterhed ofte findes 
en dybere og renere moralsk Bund, end i strengt Alvor. En 
sund Sjffil i et sundt Legeme, fuld af Tro, Haab og Kjserlighed, 
vil altid vffire glad i sin religiase og moralske Frihed, munter 
eller alvorlig efter Omstaendighedeme, men altid deltagende og 
forsonlig, lidet oplagt til at give eller fale Anstad, men altid til- 
baielig til at lade enhver ikke i sig eller i sin Forbindelse for- 
kastelig Stemning eller Handling gjselde. Den vilde vist nok finde 
det anstadeligt, om en Mand gik fra sin Kones Grav, en Priest 
fra Prsedikestolen, o. s. v., hen paa et Bal for. at dandse, men 
den stades i sit dybeste Alvor ikke ved at see et ungt livsglad 
Menneske, der ikke befinder sig i noget saadant Undtagelsestil- 
fselde, at sage denne naturlige Sjaels- ogLegemsforfriskning, naar 
den nydes med Maade og Anstsendighed. Det er derimod intet 
godt Tegn paa sund moralsk Stemning eller Anskuelse, naar man 
finder de saakaldte a’8ia<popa i Almindelighed fristende eller an- 
stadelige, og i alle Fald raber det en. Ensidighed i Opfatningen, 
der ogsaa maa straekke sig til de alvorligere Pligter, Noget, hvor- 
paa der heller ikke pleier at mangle andre Bevis. Hvor man 
ikke kan vjere glad med de Glade, eller sarge med deSargende, 
kan man imidlertid vist nok ofte have Krav paa Skaansel; men 
hvor Spargsmaalet er om, hvo der bar unddrage sig det skur- 
rende Sammenstad, for ikke at forstyrre. en naturlig Stemning, 
vd Besvarelsen almindeligvis beroe paa de saakaldte Convenient 
ser, der ogsaa i moralsk Forstaud inden visse rimelige Gramdser 
have Krav paa Iagttagelse, da de have sin smdelige Betydning; 
th! skjant herskende Vedtsegter i Mangt og Meget fortjene Dadel, 
have de dog i Regelen sit Udspring fra velberegnede Hensyn, og 
selv hvor dette ikke er Tilfmldet, ere de dog som Vedtmgter alene 
