74 
uden at lsegge Mserke til Striberne, ja at man kan se Striberne 
lige i Alpedalen uden at tsenke paa Gletscher som Aarsag. 
Saussure bemserkede (foruden roches moutonnees) ogsaa al- 
lerede 1803 Striberne paa Klippeflader i Alperne; men han for- 
klarede dem (vide Voyages tome 2 § 996 pag. 452) som et Slags 
Krystallisation og sammenstillede dem med de Striber, som man 
ser saa tidt paa Overfladen af Quartskrystaller. Havde Esmark, 
saa maa vi slutte, seet Stribningen i Norden eller havt Anelse 
om dette Phsenomens Betydning, da vilde han vel have rettefc 
denne den store Saussure Feiltagelse. 
Videre ved man, at heller ikke Charpentier bemserkede Strib- 
ningen, uagtet han saa klart udhsevede Afslibningen 1835. Det 
var forst Agassiz som tydeligt og bestemt i 1840 erkjendte dette 
Phsenomens Tilstedev ser else i Sehweitz og paaviste dets Sammen- 
hseng med den paa Klippen skurende Gletscher, efter at Sefstroms 
Afhandling i 1836 havde gjort Phsenomenet i Norden beromt. 
Man maa dog erkjende denne ogsaa historisk betegnede For- 
skjel mellem at nsevne Striberne og ikke at nsevne dem. Thi 
medens en poleret Flade ingen Bestemmelse in deholder om en 
Retning, har Striberne en saadan og bliver derved et Moment 
for den skarpere Iagttagelse og forst ved denne blev Phsenomenet 
skikket for videnskabelig Behandling. Hr. J. Horbye’s Kart over 
Stribestroget i den sydlige Del af Norge — et vsesentligt Grund- 
lag for enhver senere Betragtning af dette Phmnomen — kunde 
ikke kommet istand ved polerede Flader og ubestemte Afslibnin- 
ger, kun ved Striberne. „Le grand argument en faveur de la 
theone glaciale est et sera toujours la roche striee“ (Desor, Bul¬ 
letin de la soc. geol. de France. 8. 1850). 
Her kommer endnu en Betragtning til. Uagtet Friktionsphse- 
nomenet i sin Helhed virkelig daterer fra Sefstrom 1836 havde 
man dog alierede for nogle herhen horende Iagttagelser. Saale- 
des har Grev de Lasteyrie (Voyage en Su&de et en Norv^ge 1799 
1800) herom Noget, navnlig har han angivet foruden de pole- 
lede Flader ogsaa de siden saa beromte saakaldte Stodsider og 
Lsesider. Videre havde Tilas og Bergman leilighedsvis omtalt, 
