82 
gavelse og stadig 0velse kan bringes til en meget h 0 i Grad 
af Fuldkommenhed, der viser sig som den skarpeste Tanke-Com- 
binations- og Slutteevne, eller som en riig Fylde i den ideale 
Sphaere, er utvivlsomt Menneskets Fortrin \ idet vi neppe tor til- 
laegge Dyret Evne til at studere eller analysere sin egen aande¬ 
lige Natur. Dog ogsaa med Hensyn til den menneskelige Hjerne 
er der i denne Henseende en overordentlig stor Forskjel, saa 
stor i Sandhed, at vi, uden at fjerne os fra det almindelige Be- 
greb om Sundhed, ogsaa for Menneskeaandens Evne til Udvik- 
ling maa finde os i at opstille mange Grader. „Den, der er 
slaaet til en Skilling, bliver aldrig nogen Daler,“ er en Sandhed, 
hvis inderste Grund vi ere nodte til at soge i en mere begrsendset 
materiel Udyikling. De individuelle Aandsevner kunne hseves og 
Familiernes, Racemes Fremskridning ligesaa; men dette sidste vil 
dog kuns ske efterhaanden, som vort aandelige Organ paa samme 
Tid gaar fremad i Udvikling. Jo mere cultiveret en Aand er, 
desto storre bliver da Feltet for Villien, og med Bevidstheden om 
denne hoiere aandelige Begavelse og Udvikling, maa vi i psycho- 
logisk og ethisk Forstand indromme, at Valgfrihed og Evnen til 
Selvbestemmelse voxer. Det er ofte udtalt, at Aanden skal kunne 
gjore sig fri, at den skal beherske Legemet (Materien), og 
Ingen vil bestride en stor og staerk Aands Magt i denne Hen¬ 
seende; men at denne Magt har sin Begraendsning, er en ube- 
stridelig Sandhed, og Enhver, der kan gjore sig sin aandelige 
Udviklings Standpunkt og Fylde klart bevidst, vil sikkert nok 
ogsaa erkjende, at mange Undulationer saavel i Opfatningens og 
Tankens Styrke som i Stemningens Modtagelighed og Udfoldning af- 
haenger af en saakaldet Disposition eller afden materielle Indflydelse. 
„Mens sana in sano corpore^ er ogsaa kun et Ideal, forsaavidt 
Endog i de mest teerende Sygdomrae, i h\ilke Legemets ovrige Dele i bogsta- 
velig Forstand svinde bort, kan Aandens Organ (Hjernen) modstaae den t«- 
rende Proces, og den aandelige Kraft vise sig i sin most opheiedc Skikkelse. 
Anderledes bliver Forholdet, om Hjernen selv bliver syg eller hindret i sin 
normale Virksomhed, til Ex. ved Beskadigelser, Tn^k eller forskjellige andre 
direkte Indflydelser. 
