148 
Den synes idethele at vaere temmelig sjelden. I Omegnenaf 
Christiania har jeg kun fundet den paa to Steder, paa begge 
Steder kun i ringe Antal og ublandet med D. pulex. I Faestnings- 
gravene ved Fredrikstad fandt jeg den derimod i temmelig bety- 
deligt Antal sammen med Diaptomus Castor. Dens mest yndede 
Opholdssted synes at vaere stillestaaende Damme med rent Valid 
og sivbeyoxede Bredder; eller just saadanne Localiteter hvor man 
hyppigst traeffer Diaptomus Castor og Daphnella brachyura. I sine 
Bevaegelser er den meget livlig og hurtigere end D. pulex. 
2. Daphnia longiremis. noy. spec. 
Testa pellucidissima, hyalina, a lateribus valde compressa, a 
latere visa lata forma rotundata, margine inferiore valde arcuata, 
postice spinam tenuem rectam aliqvantum supra spectantem emit- 
tens. Caput parvum a latere visum antice rotundatum, margine 
inferiore subrecto, postice in rostrum acutiusculum deorsum spec- 
tans exeunte, supra visum antice acuminatum. Testa punctata 
margine inferiore toto et parte superioris serrulato. Antennae l mi 
paris minutae pone rostrum adfixae, 2 di paris graciles longitudine 
insveta, reflexae marginem posteriorem valvuloruin attingentes. 
Abdomen eidem in D. longispina sat simile, supra processibus 
tribus parum prominentibus praeditum. Oculus parvus lentibus 
crystallinis in margine distinctis. Macula nigra abest. Longit 
circit. l mm . 
Denne ligeledes med D. pulex og naerstaaende Arter beslaegtede 
Daphnie er isser udnuerket ved 2det Par Antenners ussedvanlige 
Laengde og Tyndhed samt ved Skallens brede og st®rkt samrnen- 
trykte Form. Fra de beslaegtede Arter skiller den sig ogsaa mser- 
keligt derved, at den mangier den indenfor denne Orden saa al- 
mindeligt forekommende sorte Pigmentplet. Den synes at vaere 
overordentlig sjelden; de to eneste hidtil af mig fundne Exem- 
plarer er begge fanget i Maridalsvandet, og det synes saaledes 
rimeligt, at den borer til de kun i storre Vande levende og af 
Prof. Lilljeborg med Bensevnelsen „Sjoformer" betegnede Arter. 
