179 
Bemcerkninger over Crang oninerne med Beskrivelse 
over to nye norske Arter . 
Allerede Milne-Edwards fandt det forn 0 dent i Familien Cari- 
des (Salicoques) at opxistte for Slsegten Crangon Fabr. en egen 
Underafdeling (Tribus) under Bensevnelsen „Crangoniens. K Senere 
ere flere neerstaaende Former blevne bekjendte, hvilke med Cran¬ 
gon bleve af Dana sammenfattede som en Underfamilie, Cran- 
goninse, som tilligemed Lysmatinse og Gnathophyllinse sammen- 
ssette hans under den store Caridegruppe henhorende Familie 
Crangonidse. 
Crangoninerne (Crangoninse Dana), hvad enten man betragter 
dem som en Underfamilie eller en egen Familie, ere vsesentlig 
nordiske Former — man kjender ingen Arter fra de tropiske 
Have —, der ere udbredte fra Middelhavet af indtil det hoieste 
Norden. Her, i det arctiske Havbeelte, optrsede de almindelig 
ogsaa i et saa stort Antal af Individer, at de vsesentlig bidrage 
til Ernseringen” af mange storre Havdyr, saasom Fiske og Sael- 
hunde. 
Man kjender hidtil, saavidt mig bekjendt, af aenne Gruppe 
kun 15 Arter. Hertil har jeg dog nylig (Beretning om en zoolo- 
gisk Reise ved Kysten af Romsdals Amt i Nyt Magazin 1. Naturv. 
B. 1861 p. 8) foiet en ny Art, Crangon norvegicns, og i nser- 
vserende Meddelelse skal jeg levere Beskrivelse over en anden, 
ligeledes ny Art, C. echinulatus, hvorved Antallet af de bekjendte 
Arter stiger til 17. 
Oversigt af de hidtil bekjendte Crangoniner. 
Genus: Crangon Fabr. 
C. vulgaris Fabr. 
Ved de brittiske 0er, Frankrigs Vestkyst, i hele Nordseen 
og langt ind i 0sters0en, almindelig langs Norges Syd- og 
Vestkyst, hvor jeg har forfulgt den nordlig indtil 0xfjord 
Finmarken (hvor den dog er sjelden og af ringe Storrelse) 
Sydlig er den udbredt til Middelhavet (i M. Edwards s ist. 
nat. des Crust, anfores den ikke som middelhavsk, jeg fandt 
