209 
2den Afdeling. Norges Rovfuglestatistik. 
Af Norges talrige Rovfuglearter (25) angav jeg i Prsemisserne 
til vor nugjseldende Prsemielov kun fire Arter for at vsere mere 
skadelige end gavnlige, og ifolge heraf blev Praemier fastsat for 
disse. De vare som bekjendt folgende: Landornen — Aquila 
chrysaetos —, Havornen — Haliaetus albicilla — (for hvis Drab, 
enten de vare Voxne eller Unger, bestemtes en Praemie af 60 
Skill.), den store Bjerg- eller Hornugle (Hubro) — Strix Bubo — 
og Honse- eller Duehogen — Astur palumbarius — hvis Drab 
betaltes med 24 Skill. Jeg nserede dengang ingen Frygt for, at 
de tre forstnsevnte Fuglearter skulde enten af Praemieseskerne 
eller Attestudstederne blive forvexlede med andre, enten mindre 
skadelige eller endog nyttige, Rovfugle, hvorimod det var at for- 
udse, at enhver af de storre Hoge- og Falkearter af begge Parter 
vilde blive anseet for Honsehog, og da nogle af disse f. Ex. 
Muus- og Fjeldvaaken saint Hvepsehogen, maa regnes blandt 
vore bedste Bundsforvandte i Kampen mod de skadelige Skov-, 
Mark- og Fjeldmuusarter, saa greb man til den Udvei at be- 
stemme, for at forhindre Formindskelsen af disse gavnlige Muse- 
edeleeggere, at kun Drabet af den Hog, som ikke blev feel det 
ved Skud, skulde prsemiebelonnes; thi det er fuldkommen rigtigt, 
at idetmindste de af de ved Hogebure, Nset og andre saa- 
danne Fangeindretninger erholdte Rovfugle ere Honsehoge. Man 
troede saaledes at have saa godt som muligt sikkret Commune- 
kasserne for unyttige, ja endog skadelige Udgifter, men det viser 
sig nu, at denne Tro har vaeret saa vildfarende som muligt; thi 
af de i Femtenaaret udbetalte 64,129 Rovfugleprsemier ere, efter 
min Overbevisning, idetmindste de 50,000 blevne feilagtigen ud- 
betalte. 
Var jeg tidligere bleven opmaerksom paa, at de ved Pr*rme- 
uddelingen stedfindende Feiltagelser vare saa almindelige, som 
jeg nu, ved at gjennemse Indberetningerne, erfarer, da havde 
jeg ganske vist gjort Anskrig, men uagtet jeg vistnok maatte 
v ide, at Feiltagelse nu og da fandtSted, ansaa jeg det ikke nod- 
Vidensk.-Selsk. Fork. 1861. 
