236 
Steenkul, viser Phosphor sig paa samme Maade som i Terpentin- 
olien, dog er Virkningen maaskee lidt langsommere. 
Enebcerolie (Oleum juniperi) har ligeledes Terpentinens Virk- 
ning; men da det brugte Praeparat maaskee har indeholdt lidt 
Terpentinolie, er dette Forsog muligens mindre sikkert. Det 
samme gjaelder om et Par andre aetheriske Olier (01. citri og ber- 
gamottae), hvormed Forsog ere anstillede. 
I Dampe af Amoniak og Salpetersyre vedbliver Phosphor at 
lyse og oxyderes. 
Det synes saaledes af disse Experimenter, — der let kunne ud- 
feres ved Hjaelp af en gjennem en Kork gaaende Glasstang, paa 
hvis nederste Ende et Stykke Phosphor er befaestet, og en Flaske, 
hvori de omtalte Materier indbringes, — at vaere godtgjort, at 
det naermest er Terpentinen og de med samme naer beslaegtede 
Stoffe, som udove den Indflydelse paa Luften, at Phosphor i 
samme taber sin Lyse- og Oxydationsevne. 
I hvilket Forhold de naevnte Stoffes Indvirkning paa Phos- 
phoroxydationen staaer til andre Egenskaber, som gjennem en 
simpel Erfaring er dem tillagt, nemlig at virke antiseptisk og 
antimiasmatisk, lader sig endnu ei noiere bestemme, og dette maa 
da blive Gjenstand for naermere Undersogelse. Meget sandsynligt 
er det, at en Ozondamelse herved gjer sig gjaeldende, og da jeg 
i nogen Tid har beskjaeftiget mig med Forsog vedkommende 
Ozon og dens formeentlig desinficerende Evne, skal jeg tillade mig 
ved denne Leilighed at fremfore Opfinderens, Prof. Schonbein's 
seneste Anskuelser om Ozondannelsens Natur. Dette er her saa 
meget mere paa sit Sted, som just Phosphoroxydationen er gjort 
anvendelig ved Udvikling af Ozon. I April 1861 holdt Prof. 
Schonbein et Foredrag i Videnskabsselskabet i Miinchen, i hvil¬ 
ket han redegjorde for det Resultat, ban nu var kommen til, og 
som gik ud paa, at der gives et dobbelt Forhold af Suurstoffets 
Ozomsering, idet man enten faaer „Ozon“ (negativ lit) eller Ant- 
ozon (positiv lit), hvis Modsaetning viser sig derved, at de forene 
sig med hinanden til neutral eller uvirksom lit. Dette bevises 
klart derved, at enkelte Overoxydationsstoffe til Ex. Mangan- og 
