247 
Skjsel er den forreste Deel oval, noget spids fortil lobende og 
saaledes i Flugt med den bageste ligeledes smale Deel. Halefin- 
nens Skjeelraekker forgrene sig i nogen Afstand fra dens Rod. 
Dens indie Bygning bar jeg ikke havt Anledning til at uu- 
dersoge, da Exemplaret maatfce skaanes. 
Det beskrevne Individ, hvilket er del eneste som jeg kjender, 
er indsendt i Spiritus til Universitetets zoologiske Museum fra 
Hammerfest, i hvis Omegn den er langet. 
Fra Ur. Tellef Dahll i Kragero meddeltes folgcnde 2 geo - 
logiske Notilser. 
1. Om Runeskriften ved Framvaren. 
Framvaren har brakt Vand og staar iForbindelse med Havet. 
ved en fcrang Rende, 'som i Ebbetid er en udadlobende Klv, i 
Flodfciden et smalt Sund uden synderlig Strom. Omtrent \ Mil 
for man kommer til Duvoldstranden, ere de at Norit bestaaende 
Fjeldvsegge meget steile. En saadan steil Fjeldvseg er „Rune- 
bjerget. 44 Paa dette findes 8 Fod over Vandfladeri indhugget 
hostegnede Rimer. 
pyrRih 
(.De punkterede Traek ere tvivlsonmie). 
Hoiden uver Vandfladen er omtrent saadan som den maatte 
blive, naar den, der hugger, staar paa Isen om Vmteren og be- 
strasber sig for at smtte Indskriften saa heit som muligt. Da 
Fjeldet er lodret og meget hoit, er det utsenkeligt, at man skulde 
vsere kommen ned ovenfra for at indhugge Runerne. Denne R 
skrift kan tjene som Vandstandsmaerke fra den Tid af da Runer 
blev brugt. I denne Tid, formentlig 800 ^ 1000 Aar, har saaledes 
Landet neppe haevet sig noget, dersom den antorte Maade 
udhugge Runer paa er rigtig. Imidlertid kan det ogsaa indrem- 
mes. at Runerne bekvemmelig kunde vare indhugget 3 Fod lavere 
eller 5 Fod over en Baad eller Isen. Der er saaledes en Muhg- 
