= 
ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o Il. 37 
ning vid omkr. 60°, då det utfaller i sidenglänsande, ytterst fina 
nålar, hvilka ej serdeles hastigt åter upptagas af vatten. Be- 
ständigt i torr luft förlorar det vid 100” hälften af kristallvattnet. 
2. Biselenitet: YO .SeO?. 
Kristalliserar ur syrupstjock lösning i tafvelformiga kristaller, 
som antagligen äro rombiska prismer med förherrskande brachy- 
diagonalt planpar samt doma; formen påminner lifligt om ara- 
gonitens, äfven derutinnan att tvillingbildning synes höra till van- 
ligheten. Luftbeständigt aftager saltet långsamt i vigt vid 100°. 
3. Tetraselenitet: 3,0 .-8e0? + H20.Se0?. 
Anskjuter lättare än föregående i form af långsträckta, fyr- 
sidiga, i ändarna snedt och tvåsidigt afstympade prismer, som 
äro luftbeständiga och vid 100” smälta trögt, dervid delvis af- 
sifvande sin vattenhalt. 
Seleniter af Anımon. 
1. Neutrala selenitet: Am?2O.SeO? + H?O. 
Om starkaste kaustika ammoniak försättes med syreanhy- 
driden, sa försiggar föreningen under fräsning och värmeutveck- 
ling, stundom under afskiljande af något selen. Sättes den af 
ammoniak ännu starkt luktande lösningen att afdunsta öfver 
svafvelsyra, så erhålles vid syrupsstadga derur ett väl kristalli- 
seradt salt, som dock icke är neutralt selenit utan det här 
nedanför anförda sesquiselenitet. | 
Det neutrala saltet af ofvan anförda sammansättning och 
icke sasom MUSSPRATT anger vattenfritt erhälles, om man uti 
en alkohol-lösning af syreanhydriden nedleder ammoniakgas, 
hvarvid lösningen betydligt upphettas, och snart utfaller före- 
ningen i nalformiga knippevis förenade kristaller, som upptagna 
ur moderluten vid pressning mellan papper och vid förvaring i 
luften hastigt afeifva betydliga qvantiteter ammoniak; slutligen 
återstår ett surt salt såsom ett torrt hvitt pulver, hvilket dock 
ännu icke är analytiskt undersökt. 
