33 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1874. N:o 1. 
Stockholm. UN 
Om Selensyrliga salter. 
Af L. FE. Nırson. 
[Meddeladt den 14 Januari 1874.] 
I besittning af ett selenslamm fran Falu svafvelsyrefabrik, 
hvarur ej mindre än omkr. 3.5 proc. selen later utdraga sig genom 
behandliug med cyankalium, har jag blifvit ı tillfälle att syssel- 
sätta mig med detta elements i allmänhet föga utredda kemi. 
Selensyrlighetens salter äro förut undersökta af BERZELIUS 
[Afhandl. i Fys. Kemi och Miner. 6. s. 101 år 1818] och Muss- 
PRATT [Quart. Journ. of chem. Soc. 1849. p. 52]; dessutom 
hafva några andra författare behandlat ett och annat salt af 
denna syra. Den förstnämnde har bland alla de föreningar, han 
haft för händer, endast analytiskt undersökt fyra 1 afsigt att 
bestämma syrans mättningskapacitet; också var då ingen metod 
för selensyrlighetens qvantitativa bestämmande känd, hvilket äfven - 
var händelsen vid tiden för MUSSPRATTS undersökning, som är 
af den beskaffenhet, att densamma ingalunda kan sägas öka den 
kännedom om ämnet, man redan genom BERZELIUS tretio år 
förut vunnit. ‘En undersökning af seleniterna vore derföre af 
nöden med anledning af ofullständigheten och bristfälligheterna 
i hvad man om dem förut har sig bekant. Det följande är 
afsedt, att i korthet meddela några under en vidlyftigare, ännu 
 oafslutad undersökning, redan vunna resultat. | 
Selensyrligheten har vid analyserna blifvit bestämd som 
selen efter reduktion med svafvelsyrlighet vid närvaro af chlor- 
vätesyra enligt H. RosEs förfarande, hvilket med iakttagande 
af vissa försigtighetsmått ger goda resultat. Huruvida den iakt- 
tagelsen, att öfvermangansyradt kali i sur lösning affärgas af 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 31. N:o 1. 3 
