ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o I. 19 
RE 0 OD 
E Il = m’ — 6 — 'P. 
Härefter beräkna vi fyra hjelpqvantiteter k, X, k, och X, 
medelst eqvationerna 
k Sin X = Cos I Sin II’ 
k CosK = Cos IT 
k, Sin X, = Sin IT 
| k, Cos K, = Cos J Cos IT. 
"Slutligen sätta vi ; 
PE 
samt beräkna följande nio koefficienter 
a, = 1 + 0? + 1e? + add? — 2ceek Cos (IT — K) 
by, = — 2e + 20e'k Cos (II — K) 
ec = — 20e' Cos pk Sin (II — K) 
in = 4 
+ 4 = 20?e — 2 ock Cos (IT — K) 
b, = 2ak Cos (II — K) 
oc, = — 20 Cos ok Sin (Il — K) 
a, = — 2 oe Cos pk, Sin (II—K,) 
b, = 20 Cos p'k, Sin (IT — K,) 
es = 20 Cos p Cos y'k, Cos (IT — Ky). 
Qvadraten pa afstandet emellan de bada planeterna, hvilket 
vi beteckna med 7, erhålles nu omedelbart under den äsyftade 
formen. Beteckna vi nämnligen 
yo = 4 + 6, Cose + cy Sine + dy, Cos 2e 
7, = 4 + by lose + Ca Sine 
På = Az + ba Cos & + Ca Sin eg, 
sa är 
a AN2 1° DWZ 7 
(6): (2) = 70 — 7, Cos & —By Sin e + sa?e” Cos 2E. 
I stället för den föränderliga & kan här införas g', hvar- 
EET 4 2 Oo . / 
efter (=) kan uttryckas sasom en funktion af endast &, under 
förutsättning att vinkeln X, är konstant. 
För utvecklingen af 
a a NV a0 nee 
qm? A 9” 7 ” 0. S.Å V., 
