ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 1. 17 
ligen synes 4 vara det lämpligaste värde för f och då hafva 
ifrågavarande koefficienter numeriska värden, hvilka i följande 
sammanställning äro gifna medelst deras logarithmer 
Log a’ = 9.9030900 
— a? = 9.3010300 
— a = 8.580871 
— 0 = 7.55284 
Log 8? = 0.2769515 
— 87 = 9.6035356 
— 8% — 8.966713 
— 80 = 8.121615 
— 80 = 6.7820 
= 5.416, 
— 202 — 4.498 
are ÖS = Jol UD, 
— 8% — 3.166 
0. S. V. 
Likheten (3) kan för öfrigt angifvas under en mera allmän 
form. Betecknar nämnligen m ett helt tal och tänkes & falla 
. © BT, 72 (0) 
mom gränserna ma — = och mr + —, så faller & — mt emellan 
2 2 
TE 
DE 
(3), sa bibehåller denna sin giltighet. och man erhåller 
gränserna — 3 och + Insättes värdet & — mz 1 eqvationen 
oo f 
(4) 2= mn + >6%,, Sin (2n + 1)(e — mr) — Sof Sin 2ne. 
0 1 
Med hänseende till detta värde erhälla vi 
(5) 9 =X,+ penn Sin (2n + 1)(e- mr) — > Sine — Za Sin 2ne 
der ' ni) 
X,=e NORS nn. 
Det är nu tydligt, att de trigonometriska funktionerna af g' 
eller af denna vinkels multipler endast innehålla trigonometriska 
funktioner af vinklarne X, och e. Den förra af dessa vinklar 
är visserligen nu föränderlig, emedan densamma är beroende af 
Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 31. N:o 1. 2 
