6 NORDENSKIÖLD, OM KOSMISKT STOFT. 
Parryön, förtöjdes fartyget den 8:de Augusti nära intill 80” Lat. 
och 13” Long. ost från Greenwich för några timmar midt ibland 
större drifisfält, hvilka helt säkert drifvit ned från en långt 
högre latitud. Vid granskning af det snölager, med hvilket 
drifisfälten voro betäckta, fann jag det tätt beströdt med små. 
svarta partiklar, dels utbredda pa snöns yta, dels insprängda i 
ett några tum djupare beläget, till en kornig ismassa förvandladt 
snölager, eller spridda på bottnen af små, vertikala, cylindriska 
hål, hvaraf snöns yta öfverallt var genomdragen. Vid insam- 
lingen var detta stoft nästan svart, men blef efter torkning grått. 
Det innehöll magnetiska partiklar i riklig mängd, hvilka rifna 
i agatmortel gåfvo gråa metallflitror, som ur kopparvitriol ut- 
fällde metallisk koppar. | 
Samma undersökning upprepades den 2:dre September, da 
vi, likaledes hindrade af is, nödgades förtöja fartyget vid 80° 
Lat. och 15° Long. ost från Greenwich. Ytan af isfältet bestod 
nu öfverst af ett 50 m.m. tjockt lager af lös, nyfallen snö, derpä 
vidtog ett 8 m.m. tjockt lager af tillhärdnad gammal snö, derpa 
ett 30 m.m. tjockt lager af snö omvandlad till en kristallinisk 
kornig massa. Detta senare lager var fullt med små svarta korn, 
som vid torkning blefvo gråa, och bland hvilka funnos talrika med 
magnet utdragbara partiklar, hvilka liksom de nyss beskrifna i 
agatmortel gåfvo gråa metallflitror, som ur kopparvitriol ut- 
fällde metallisk koppar. Mängden af de på dessa ställen i snön 
inblandade magnetiska partiklarne torde kunna uppskattas till 
0,1 till 1 milligram på qvadratmetern. 
Jag blef här i tillfälle att insamla så mycket af det ifråga- 
varande ämnet, att jag vid hemkomsten kunde med några fa 
milligram af detsamma anställa följande qvalitativa prof: Ämnet 
behandlades med saltsyra, hvarvid en del blef olöst. Det lösta 
oxiderades fullkomligt med rykande salpetersyra och försattes 
med ammoniak i öfverskott, hvarvid jernoxidhydrat m. m. utföll. 
Filtratet försattes med en droppe vätesvafladt svafvelammonium, 
hvarvid vätskan antog en brun färg och efter 24 timmar af- 
satte en ringa svart fällning, som för blåsrör med borax gaf 
