ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:0 3. 9 
fordras, att g, alltid utgör samma bråkdel af den ursprungliga 
laddningen Q. Om m är ett konstant bråktal, sa får man sa- . 
ledes för lika fullständiga urladdningar am Om tvänne 
batterier, det ena bestaende af ett mindre och det andra af ett 
större antal föröfrist lika flaskor, laddas till samma täthet, det 
vill säga så, att urladdningsgnistorna blifva lika långa, så böra 
under för föröfrigt lika omständigheter vid dessa urladdningar de 
qvarblifna residua blifva proportionela med de ethermängder, 
med hvilka batterierna blifvit laddade. Detta var fallet vid de 
af FEDDERSENS försök, med hvilka RIESS jemnfört sin formel. 
Den theoretiska formeln ger således för detta fall, om t, be- 
tecknar urladdningens duration: 
— Ao 
m =e Ms. 

Alto 
— Ze o Oo & @ at 
Men om e Ms är konstant, sa maste äfven exponenten Må 
Ss 
vara det. - 
Kallas exponentens värde för k, sa erhåller man pa detta sätt: 
= Ms, | 
hvilket uttryck lätt kan förvandlas till „= a(l + bV')s. 
För det ifrågavarande fallet ger således erfarenheten samma 
resultat som theorien. Om deremot de båda batterierna laddas 
till olika täthet, så kan man icke mera antaga, att 5 är kon- 
stant, och urladdningstiden blir då beroende af detta förhållande. 
Detta adagalägges äfven af FEDDERSENS observationer. 
