ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD, FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 0. 17 
Uti Bellsund fann jag sådana kringflygande med föräldrarna d. 
28 Juli—5 Augusti 1838. Denna art uppehöll sig där allenast 
vid små vattenpölar, fulla av larver och puppor till en Chiro- 
nomus, hvilka de begärligt förtärde; jag såg dem ej söka växt- 
frön. Innan de flytta ut från födelseorten rugga de och anlägga 
den hvitaktiga, av gulbrunt och grabrunt överdragna fjäder- 
klädnad, i hvilken ungarne visa sig i October och om vintern i 
Sverige och mellersta Europa, sannolikt både från Spetsbergen 
och Norska fjälden. 
Iuv. adultus, habitu 1:mo; Mosselbay 1872 (Juli—Aug.?): 
fusco-einereus, ventre sordide cinereo-albido, fascia ale antica 
alba (e tectrieibus mediis s. perversis, apice late albis).. Re- 
miges fusc:e, margine apicıs albide; cubitales plerzque basi (po- 
steriores sensim longius) albe: 5 et 6 tot& alba», maculä pagonii 
externi parva fusca; 7—9 nigricantes limbo lato fuscescenti rufo. 
Rectrices nigrofusc» margine externo rufescente; laterales, utrin- 
que 2, alba», basi intus et pogonio externo apicem versus fuscis. 
Pedes et rostrum fuscescentes, maxilla inferiore basım versus 
fulvescente. Ala 97 mm.; Cubit. I ad 65; tars. 185; cauda 62. — 
Corpus superne cum capite et gutture (usque ad sternum) fusco- 
cinereum, fere unicolor: tantum pileo antico paullo fusciore, dorso 
medio tectricibusque alarum parvis obsote fuscius maculatis. 
2. Loxia curvirostra L. et rec., Beeren island: »en liten flock» 
(troligen ett par äldre med sina ungar) 25 Juli 1868. — Detta 
fynd är egentligen derföre intressant att flera exemplar av denna, 
barrskogen tillhöriga art, träffades pa ett fullkomligen skog- och 
trädlöst land, hvarest de hvarken kunde fortplanta sig eller ens 
en längre tid livnära sig. De voro uppenbarligen emot sin egen 
vilja dit förvillade eller av storm eller andra yttre orsaker dit 
fördrivna och nu bestämda att där förgås. De aro således ett 
ytterligare bevis att man blott med behörig försiktighet far an- 
taga att foglar, även funna i större antal. verkligen tillhöra 
landet. Redan i Finmarken synes denna art blott vara acci- 
dentell; den tillhör barrskogen i det sydligare Lappland och 
sedan ända ned uti mellersta Europa. 
3. Striz nyctea L., ett ex. 2, Mosselbay, 13 Oct. 1872. Ett 
ex., även Q, erhölls 1871 vid 80° 10’ lat. och lemnades till Riks- 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 31. N:o 3. | 2 
/ 
