ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:0 9. 20 
än de skandinaviska, men kunna dock ej skiljas från dem såsom 
egen art. 
28. Anas mollissima L.; Somateria moll. rec. — MALM- 
GREN |. c. 1863, 109, och 1864, 399. — Mosselbay Juni, Juli, 
Oct.; Norskö, Juli, Aug. 1872; — ännu tämligen allmän kring 
Spetsbergen, men torde smaningom utrotas genom Spetsbergs- 
fararnes arligen pagaende oförsynta plundring av ägg och bo 
(hvarom se »Svenska Expeditioner till Spetsb. 1863 och 4», 
Stockh. ‚1867; pag. 89—90). Dock lärer väl Valrossen langt 
förr bli utrotad eller sa förminskad att det ej lönar sig att fara 
Hannarne av de Spetsbergska exemplaren ha de långa, krökta 
(v. p. 7) cubital-pennorna helt och hållet hvita, liksom de från 
Östersjön och Kattegat. — På en annan varietet (Som. borealis 
BREHM, Handb. 1831, p. 396) enl. BREHM från Grönland och 
Island, äro dessa fjädrar i ändan och utmed brädden svartgra. 
Denna har föga mindre näbb än de baltiska, och de av BREHM 
beskrivna olikheterna i formen synas mig ej tydliga. Riksmusem 
äger ett exemplar (>) från Elbes utlopp nära Hamburg, vintertid. 
29. Anas spectabilis L.; Somatria spect. rec. MALMGREN 
Vet. Ak. Ö. 1863, 109, och 1864, 401. — Istjord 2 Juli 1872. 
— Flera honor och yngre hannar erhöllos av mig i Bellsund 
omkring d. I Aug. 1838. Den tyckes blott förekomma på Vest- 
kusten och även där tämligen sällsynt, men tyckes ej vara funnen 
häckande. 
30. (Cygnus sp.) MALMGREN anförer, Vet. Ak. O. 1864, 
att Svanar verkligen blivit sedda vid Spetsbergens vestkust i 
slutet av Augusti, men icke häckande. Arten uppgives väl ej, 
men torde dock säkert kunna antagas vara C. musicus, hvarav 
sannolikt några exemplar ligga här under ruggningen i Augusti. 
Om övriga foglar som uppenbart orätt, blivit anförda såsom 
sedda på Spetsbergen, se MALMGREN Vet. Ak. Ö. 1864, 412. 
