
ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 4. 29 
\ 
mellan exemplaren. — Cephalopod och gasteropod äro i allmänhet 
sällsynta, men vid Furudal uppträda de till ej ringa mängd. 
Lituites cornu arietis Sow. och Macrocheilus fusiformis SowW. 
var. synas mig vara af vigt för jemförelse'med Englands bild- 
ningar, så framt min bestämning af dessa arter är riktig). 
För bestämmandet af den geologiska nivan för den kalk- 
sandsten, som uppträder vid Rättviks kyrka och flerestädes pa 
Rättviksheden och hvilken jag närmast hänfört till Lept®na- 
kalken, har det ej lyckats mig erhalla vidare ledning, än jag 
förut egt >). 
I likhet med STOLPE ?) har jag trott mig finna att Lep- 
tenakalken ej alltid intager ett konkondant läge med de äldre 
lagen; dock följer ej deraf, att förhållandet alltid varit det- 
samma som nu. Tvärtom synes mig detta leds läge ofta vara 
ett sekundärt, föranledt af omständigheter, analoga med dem, 
som ännu vid våra flodstränder framkalla ras. Naturligtvis hafva 
de ifrågavarande omstörtningarne försiggatt i mycket stor skala, 
kanske under istiden eller tiden, som följde näst efter densamma. 
Det aterstar att redogöra för mina iakttagelser öfver slip- 
sandstenens förekomst och de bidrag, de lemna till besvarande 
af frågan om denna sandstens plats i de geologiska kedjan. Da 
denna fråga är af stor vigt, men tillika synnerligen svarlöst, 
tror jag mig böra någorlunda utförligt framställa mina obser- 
vationer. 
Vid Vattnäs ligga nära stranden af Orsasjön lösa block af 
slipsandsten till ganska stor mängd och det är langt ifran oan- 
tagligt, att den der finnes eller funnits i fast berg. Under denna 
förutsättning finner STOLPE ?) i sandstenens läge i förhallande 
till närliggande siluriska bergarter ett bevis för sandstenens silu- 
!) Bestämningen är endast gjord efter figurerne i Siluria och beskrifningen på 
den förstnämnde i Sil. Syst. 
2) TörnNeuvisT, 1871, sid. 92. 
3) STOLPE, anf. afh., sid. 5, not. 
t) STOLPE, anf. afh., sid. 3. 
