ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 4. 37 
mot graniten. Den journal, som förts vid den nära Klittberget 
nedslagna borrbrunnen, finge då en enkel förklaring. Öfverst 
borrades nämligen i sandsten och derefter i kalk — kanske 
äfven Oboluskonglomerat — till granit mötte. 
Öster om Klittberget ligger åter slipsandsten, hvilken väl 
kan antagas som en kil från det sandstensområde, som jag ansett 
finnas mellan Boda och Ofvanmyra. Sandstenen ligger här nästan 
vågrätt och kan mycket väl tänkas skjuta under de lag af 
ortocerkalk, som sträcka sig öfver en betydlig del af Silfbergs 
by. Genom nordligaste delen af denna by löpa tre parallela 
ryggar i norr och söder. Den ostligaste af dem visar ortocer- 
kalk i dagen; i den mellersta uppträder sandsten; i den vestli- 
gaste ater träffas Leptenakalk. Sandstenen, som är slipsand- 
sten, uppgifves från den mellersta ryggens kam luta åt båda 
sidor och möta de begge andra arterna. Af dessa lags för- 
hållande till de nyss beskrifna känner jag blott, att ortocerkalken 
kan sammanhänga med de öfriga ortocerkalklagen i Silfbergs by. 
På sandstensområdet vid Ofvanmyra uppskjuta klintar af 
samma slags fossilfria kalk, som omtaltes vid Gullerasen. Att 
detta sandstensfält har vidsträcktare utbredning och sannolikt 
sammanhänger med sandstenen vid Born, har jag redan förut 
antydt }). | 
Utmed den bäck, som vid Nitsjö skiljer lertaget (= öfre 
graptolitskiffern) fran det söder om bäcken liggande kalkbrottet, 
finnes nagot längre ned lös slipsandsten till ej ringa mängd. 
Men äfven om denna här finnes eller funnits fast, kan i följd 
lagens förvirrade läge här ingen slutsats deraf dragas beträffande 
sandstenens ålder. En profil öfver dessa lag skulle gestalta sig 
sålunda: 

: i \ U 
Granit. : :  Lept&nakalk. 
fr Trinucleusskiffer. 
Ofre graptolitskiffer. 

l) Törnauvist, 1871, sid. 101. 
