24 DAUG, REDOGÖRELSE FÖR FORMEN HOS DE ISODYNAMISKA YTORNA. 
Fig. 2. Samma yta, sedd nära nog i hel profil från en punkt, 
belägen i närheten af y-axeln och vester om magnetiska meridianen. 
Fig. 3. Samma yta, sedd i half fas. 
Fig. 4. Denna figur visar oss den neutrala ytan, en maximi- 
yta, belägen ofvanför y-axeln, och en minimi-yta, belägen under y- 
axeln, alla sedda från en punkt på positiva x-axeln. Formen på 
några af de sektioner, som erhällas, om dessa ytor skäras af hori- 
zontela plan, syues af figuren 9. ; 
Figurerna 93, 6 och 7. Samma ytor mer eller mindre från 
sidan sedda, de båda förra från en punkt öster om magnetiska meri- 
dianen, den sista från en punkt vester om samma meridian. 
Fig. 8 visar oss minimi-ytan, sedd från en punkt på positiva 
z-axeln. 
Fig. I angifver formen på några bland de isodynamiska ytornas 
horizontalsektioner. Ofverensstämmelsen mellan dessa och de iso- 
dynamiska linier, Professor THALÉN genom direkta mätningar!) funnit, 
är 1 ögonen fallande. 
Sasom jag i det föregaende nämnt, har jag, om jag undan- 
tager den neutrala ytan, vid mina konstruktioner endast sysselsatt 
mig med en minimi- och en maximi-yta. Genom att variera 
värdet på = kunna emellertid sadana ytor fas till obegränsadt 
antal. De som erhallas, om man at — gifver värden, större 
än 1, äro alla minimi-ytor, som omgifva hvarandra och, för att 
så säga, äro upphängda på och trängas omkring den neutrala 

ytans spetsar. Gifvas ater at värden, mindre än 1, erhållas 
tg? &« 
maximi-ytor, hvilka likaledes omsluta hvarandra och med sina 
spetsar löpa tillsammans inuti den neutrala ytans spetsar. Till 
grundformen öfverensstämma alla minimi-ytorna sinsemellan, och 
samma är förhållandet med maximi-ytorna. Af detta skäl har 
jag trott det vara tillräckligt att, för askadliggörande af deras 
utseende, inskränka mig till de tvenne fall, som jag behandlat. 
) Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förhandl. 1874, N:o 2, s. 9. 
