ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:0 d. 37 
dess cosinus antagas vara I. Under sådana förhållanden er- 
hålla de erforderliga formlerna följande förenklade form: 


\ (4 — A) Sin 1" 
tang (d — 4) = En een (7) 
Sina 
x Sin u 
2 a DEAN (8) 
USE Sin u . Sin v' 
> an®; (sn Te ı) eh. EB, I): 
Förflyttar man sig nu längs magnetiska meridianen ät det 
hall, hvarat jernmalmens pol efter instrumentets angifvelser bör 
vara belägen, sa maste, derest malmstocken är sammanhängande 
och ej bestående af spridda körtlar, & förminskas men deremot 
både © och r förökas; och man måste slutligen komma till en 
punkt der & är noll, i 90° och r = tang I — | I denna 
punkt måste man då hafva malmstockens pol rätt under sina 
fötter; men deraf följer dock ej bestämdt att dess största massa 
skall befinna sig i denna riktning. Detta beror på de olika för- 
hållanden som för öfrigt kunna ega rum rörande malmlagrets 
form och beskaffenhet. 
Tänka vi oss först att malmstocken utgör en pa djupet 
saende massa, med relativt obetydlig utsträckning i horizontel 
riktning, sa kan den närmast jemföras med en vertikalt stående 
jernustang. 
Ii. I 

| 
| 
| 
| 
| 
i 
Om s fig. 1 föreställer öfra ändan af en sädan jernstäng, 
sa inses lätt 'att man, utgående från N, skall finna att © och r 
