ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 6. 19 
dock vid denna temperatur långsamt bortgår. Vid hastig upp- 
hettning till kristallvattnets bortdrifvande, pösa alla salterna upp 
betydligt. De smälta i rödglödgning och gifva glasartade massor. 
Kalium-pentaborat K,0.5B,0O, + 8H,0. DPotta salt finnes 
förut beskrifvet och analyseradt af LAURENT, först ar 1838, da 
han angaf det sammansatt efter formeln KO.6BO, + 10aq., 
sedan ar 1850, da han uppställer formeln 3 KO, 13HO, 2BO, 
+ 2aq.!). Multipliceras den sednare formeln med 1, så erhålles 
KO, 42BO, + 82HO, hvilken formel temligen liknar den af oss 
funna. 
För att söka framställa äfven andra sura kaliumborater, 
tillreddes lösningar, innehållande pa en eqvivalent kali 3,4, 5 
och 6 eqvivalenter borsyra, men ur alla dessa erhöllos först 
kristallisationer af pentaboratet. Lösningen med tre eqvivalenter 
borsyra gaf tva kristallisationer af pentaboratet och derpa en 
kristallskorpa af fina kristallindivider, hvilka, betraktade med 
loupe, till stor del syntes ega den form, som krakteriserar det 
monoklina diboratet med sex eqvivalenter vatten. Lösningarna 
med fyra och fem eqv. borsyra gåfvo endast vackert kristalli- 
seradt pentaborat. Lösningen med sex eqv. borsyra gaf äfven 
vackert pentaborat i tva kristallisationer, hvarpa ur moderluten 
erhölls en tredje kristallisation, som visade sig vara en bland- 
ning af pentaborat med kristallblad af fullkomligt borsyrehydra- 
tets utseende. 
På grund af dessa försök synes således icke något surare 
kaliumborat än pentaboratet existera; och likaledes synes det 
framga, att nagra tri- eller tetraborater icke heller finnas. LAU- 
RENTS’ triborat torde ej hafva varit något annat än kaliumpen- 
taborat, ty den angifna kristallformen öfverensstämmer fullkomligt 
med pentaboratets och något fel vid analysen derå torde derför 
blifvit af LAURENT begånget. 
i) I Annalen d. Chem. u. Pharm. Bd. 76, s. 260 står 3aq., men till följd af 
tryckfel, ty den beräknade sammansättningen af saltet är utförd efter en 
formel med 2aq. Originalafhandligen i Comptes Rendus des travaux de 
chimie par LAURENT et GERHARD 1850, s. 33 har ej varit författaren till- 
gänglig. 
