\ 
ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:06. 55 
försvinna, allt under det att vokalen framträder lika tydlist pa 
hvart enda tonsteg, | 
Såsom exempel pa samma förhållande med de vokaler, hvilka 
hafva två samtidigt ljudande karaktäristikor, vill jag välja ö, 
med karaktäristikorna f' och cis”. Hos ce förekommer bland öfver- 
tonerne ingendera karaktäristikan, hos cis endast cis”, hos d 
ingendera, hos dis endast cis”, hos e ingendera, hos f endast f', 
hos fis endast cis”, hos g och gis ingendera, hos a endast eis”, 
bos b, h och c' ingendera. I hela ostrukna oktaven fins således 
ingen enda ton, hos hvilken ö’s båda karaktäristikor förekomma 
samtidigt; den lägre karaktäristikan, f', förefins hos en enda ton, 
nämligen f, och den högre karaktäristikan, cis”, hos fyra toner, 
nämligen cis, dis, fis, a, hvaremot hvarken f’ eller cis” före- 
komma hos ätta toner: c, d, e, 8, gis, b, h, ch 
Af de nu gjorda anmärkningarna följer, att HELMHOLTZ’ 
vokalkaraktäristikor icke kunna vara riktiga, efter som ingen af 
dem påträffas i klangmassan hos alla de toner, på hvilka voka- 
lerne kunna, saväl enligt verklighetens intyg som HELMHOLTZ’ 
eget medgifvande, rent och klart bildas. Skärskadar man när- 
mare öfvertonernes förhållande till grundtonerne, skall man ock 
finna, att det icke gifves, icke kan gifvas någon enda öfverton 
som förekommer i klangmassan hos samtlige grundtoner i en hel 
oktav, ännu mindre hela skalan igenom. Öfvertonerne fortsättas 
nämligen icke i omedelbar följd genom de närmast hvarandra 
belägna grundtonernes klangomräden. så att t. ex. cis” första 
öfverton är densamma som cs andra, d's första öfverton den- 
samma som cis” andra och cs tredje o. s. v.; utan öfvertonerne 
framträda, sasom kändt är, med samma svängningstal i för- 
hållande till hvarje särskild grundton, hvarigenom en hvar sådan 
erhåller till största delen helt andra öfvertoner än dess närmaste 
orannar. Undersöker man oktaven c—c', skall man bland dess 
grundtoners samtlige öfvertoner icke paträffa en enda som ater- 
kommer i hvarje grundtons klangmassa, ännu mindre finna 
elfva sadana gemensamma öfvertoner, det antal hvartill HELM- 
HOLTZ’ samtliga konstanta karaktäristikor uppgar. Pa samma 
