58 V. QVANTEN, NÅGRA ANMÄRKNINGAR VID HELMHOLTZ VOKAL-LÄRA. 
N 
satt klang!). Men af en enda ton eller flere unisona toner 
uppstår icke någon klang; begreppet klang förutsätter en sam- 
verkan mellan flere, minst två, toner af sins emellan olika höjd. 
Sammanfalla grundton och karaktäristika, så smälta de omedel- 
bart i hvarandra; här ljuder alltså i sjelfva verket blott samma 
ton, och det är svart att förstå, huru vokalen skulle kunna under 
dessa omständigheter bildas lika väl som genom en samverkan 
af flere sins emellan olika toner, d. v. s. genom en på ett visst 
sätt sammansatt klang. Befogenheten af denna invändning be- 
styrkes i någon mon af de experiment med tungpipor, genom 
hvilka ROBERT WILLIS sökt förklara vokalernes väsende ak 
Enligt resultaten af dessa experiment, besta nämligen vokal- ljud, 
som erhållas i tungpipor, alltid af två olika toner, en lägre, som 
bestämmes af tungan, och en högre, som bestämmes af pipans 
längd. Sa snart åter tungans och pipans ton sammanfalla med 
hvarandra, försvinner ögonblickligen det specifika vokal-ljudet. 
För det andra måste här invändas att, om man undersöker det 
som i verkligheten försiggår om ljudröret ställes på tonen f, när 
vokalen « bildas på denna not, så finner man visserligen att ljud- 
rörets egen ton i första hand måste förstärka grundtonen f, men 
att den dernäst förstärker lägsta öfvertonen, f', hvilken för den 
skull framstår starkast bland öfvertonerne. Den specifika u- 
klangen sammansättes alltså i sjelfva verket här af tonerne f 
och f. Pa samma sätt ı öfriga liknande fall: vokalen bildas 
icke genom en unison af grundton och ljudrör-ton, utan genom 
en samverkan af grundton och dennes första eller lägsta öfver- 
ton. Afven här bli karaktäristikorna vida högre än de af HELM- 
HOLTZ antagna. 
Denna visserligen ofullständiga, ehuru, såsom jag tror, för 
ändamalet tillräckliga granskning af öfvertonernes förekomstsätt 
utvisar, att HELMHOLTZ” vokal-lära står i motsägelse både till 
sig sjelf och till verkligheten. Verkligheten och HELMHOLTZ’ 
egen erfarenhet intyga, att vokalerne kunna bildas langt utöfver 
1) Anf. st. sid. 162, 179. 
?) POGGENDORFF, Annalen der Physik und Chemie, bd. XXIV, sid. 397 o. £. 

