68 V. QVANTEN, NÅGRA ANMÄRKNINGAR VID HELMHOLTZ VOKAL-LÄRA. 
De fysiologiska vilkoren för tämbervexlingen äro följande. 
Om, under det att grundton och vokal vidhållas, struphufvudet 
och tungans rygg mer och mer höjas, gomhvalfvet sänkes, läp- 
parne dragas tillbaka och mungiporna aflägsnas från hvarandra, 
så att munnen förstoras i form af en bred springa, blir tämbern 
allt klarare, ton och vokal allt skarpare och öppnare. Om man 
förfar på motsatt sätt, d. v. s. mer och mer sänker struphufvu- 
det och tungans rygg, skjuter fram läpparne och närmar mun- 
giporna till hvarandra, sa att munöppningen minskas och antager 
en oval eller nästan rund form, blir tämbern allt mörkare, ton 
och vokal dofvare och slutnare. Intager struphufvudet ett visst 
midtel-läge på samma gång som munnen antager en medelstor 
öppning, erhåller man den normala eller midtel-tämbern. Dessa 
förändringar i ljudrörets ställning åtföljas regelbundet af andra 
förhållanden. I klar tämber stiger struplocket uppat, sluta sig 
röstbanden, vid sina återsvängningar inat röstspringan, tätt till 
hvarandra, äro röstbanden starkare spända på längden, alltsa 
tunnare och längre. I mörk tämber sänker sig struplocket ned 
mot röstspringan, sluta sig röstbanden vid sina atersvängningar 
mindre tätt till eller lemna en öppen springa mellan hvarandra, 
äro röstbanden mera spända från sidorna (genom sammandrag- 
ning af musc. vocalis), alltså kortare och tjockare !). 
Den akustiska följden af ljudrörets angifna olika ställningar 
inses lätt. I hvarje sådan ställning, som betingar en klarare tämber, 
minskas ljudrörets volym och höjes dess egen ton eller resonans; i 
hvarje motsatt ställning, som betingar en mörkare tämber, förstoras 
ljudrörets volym och sänkes dess resonans. Den högre resonan- 

242—46, och Die Vokaltheori von HELMHOLTZ und die Kopfstimme, sid. 4, 5; 
F. EYrREL, Physiologie der menschlichen Tonbildung, sid. 77—80; C. L. 
MERKEL, Anatomie und Physiologie des menschlichen Stimm- und Sprach- 
Organs, sid. 591, 779. 
1) MANUEL GARCIA, Traité complet de l’art du chant, 1840, sid. 14, 15; F. 
SIEBER, Vollständiges Lehrbuch des Gesangs-Kunst, sid. 361—863; C. L. 
MERKEL, Anatomie und Physiologie des menschlichen Stimm- und Sprach- 
Organs, sid. 721, 722, 746; W. Dove, Repertorium der Physik, bd. VI, 
Stimmorgan des Menschen, sid. 77; G. ENGEL, Ansatz der Stimme, i MENDELS 
Musikalisches Conversations-Lexicon, sid. 245. 
