ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 6. 89 
sidan har det visat sig, att hvarken öfvertonernes förekomstsätt 
eller vokalernes förekomst i verkligheten eller röstorganets verk- 
samhetssätt i fysiologiskt hänseende, när vokalerne bildas i olika 
tämbrer och på olika grundtoner, låter förena sig med en dylik 
lära. Emellertid har HELMHOLTZ utvecklat kunskapen om den 
akustiska verksamhet, som eger rum i vokalbildningen. Hans 
föregångare, DONDERS m. fl., hafva iakttagit att vokalerne ega 
i hviskningen en viss ton, hvars höjd beror på ljudrörets form; 
men de hafva icke insett, huru denne ton kommer till ljudning 
i tal och sång. Detta har HELMHOLTZ gjort, och uppvisat i 
grundtonernes öfvertoner hela klangmassor, som ljuda, med om- 
vexlande styrka och rikedom, i vokalerne, 
.Före honom har engelsmannen WILLIS bevisat, genom ex- 
periment med tungpipor, att vokal-ljud uppkomma genom sam- 
klang af flere olika toner. WILLIS fann, att så snart pipans 
längd är mindre eller större än fjerdedelen af tungtonens vag- 
längd, så uppstår af tungans primära pulsationer en serie se- 
kundära sådana, som har till följd en ny ton, hvars höjd be- 
stämmes af pipans längd. Genom att i vissa proportioner för- 
korta eller förlänga pipan, erhöll WILLIS vokal-ljuden u, 0, å, 
a, e, 2, hvilka, enligt hans åsigt, sammansattes af den sekundära 
tonen och tungans ton. WILLIS vokaltoner äro konstanta. U 
kan han ej närmare bestämma; 0o= ec; « = es", gi; a = des”, 
ae; ler =HAFSS HON a = gli: Öfverskrider tungans ton nagon af 
desse vokaltoner, sa försvinner den dermed betecknade vokalen 
genast ur pipan och kan icke pa andra hall erhallas!). Det tyckes 
emellertid, att äfven tungans öfvertoner, förstärkta af pipans 
resonans, måste spela en rol vid denna vokalbildning. För öfrigt 
bör det anmärkas, att WILLIS pipa förändrar ton endast genom 
att förändra sin längd, hvaremot röstorganets ljudrör förändrar 
resonans genom att förändra bade tungans och gomhvalfvets 
läge till hvarandra, sin längd och storleken af munnens öppning. 
Får man antaga, att röstorganets ljudrörs längd alltid under- 
!) J. C. POGGENDORFF, Annalen der Physik und Chemie, band. 24, sid. 297 
0. f., Ueber Vocaltöne und Zungenpfeiffen, von C. WILLIS. 
Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Årg. 31. N:o 6, 7 
