3 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1874. N:o 7. 
Stockholm. 
Några egenskaper hos de adiabatiska och isotermiska 
kurvorna jemte relationer mellan olika slag af speci- 
fikt värme ı den mekaniska värmeteorien. 
Af G. R. DAHLANDER. 
[Meddeladt den 9 September 13874.] 
$ 1. Vid de fortsatta undersökningar, som jag anställt, i fraga 
om den geometriska tolkningen af den mekaniska värmeteoriens 
eqvationer, har jag kommit till några resultater, som jag an- 
håller att få meddela. De visa, att de vigtigaste af de i den 
mekaniska värmeteorien betraktade qvantiteterne stå i anmärk- 
ningsvärdt enkla geometriska samband med hvarandra samt med 
de adiabatiska och isotermiska kurvorna. För den geometriska 
framställningen skall här tillämpas CLAPEYRONS metod, enligt 
hvilken volymen (v) och trycket (p) antagas till abscissa och 
ordinata. Men äfven andra framställningssätt, i synnerhet med 
det treaxiga systemet (v, p och absoluta temperaturen 7), kunna 
härför begagnas. Förändringarne i den betraktade kroppens till- 
stånd antagas vara omvändbara. Dessutom reduceras alla värme- 
mängder till mekaniskt arbete. Kroppens vigt antages vara ett. 
$ 2. Till en början skola vi taga i betraktande en kropp, 
hvars värmetillstand varierar, utan att hans aggregationsform 
undergår någon förändring. De partiela differential-eqvationer, 
som då angifva kroppens tillstandsförändring, äro: 
don 200 dm a a IRIRK (la), 
dgl— Ca TAS PIN a. Mies we (1b), 
dr cdlw-nldomen: ar su a Ann. (le). 
