.. é .. ” mi pe 
OFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLINGAR 1874, IN-OR4. 73 
Af eqv. (2) erhåller man 
INGE Jen ae 
samt 
2 . 2 u i 4 
ING? Sr Rz O N. rt oh 
Saledes är 
IN 
+ 
S, 
19 
& 
n 
I 
Q 
Ze VY IG a T2:N, SR ER) 
Denna eqvation uttrycker, att om normalen och tangenten 
representera « och y, sa motsvarar summan af subnormalen och 
subtangenten funktionen z. 
Analoga egenskaper kan man härleda för de isodynamiska 
kurvorna. 
Till dessa resultater kommer man omedelbart, genom den 
seometriskt-mekaniska tolkning af ifragavarande funktioners be- 
tydelse, som jag meddelat i nyss citerade uppsats. 
$ 4. Men resultater af vida större intresse kan man erhalla, 
om man inför, utom de adıabatiska, äfven de isotermiska kurvorne. 
Mellan x och y samt specifika värmet vid konstant tryck 
och volym eger följande relationer rum !). 
2 = la); DE (22), Ay): 
Beteckningen af den qvantitet, som under differentiationen 
antages konstant, göres här 1 öfverensstämmelse med hvad CLAU- 
SIUS föreslagit. 
De bada eqv. (4) gifva 


dT 
e_ (a) a 
TERN a 
i (5 ; 
eller, med iakttagande af den bekanta relationen 
dp dv GN = 
Ze. a N er. LONG 
dv x ER 
A rr eler SE SER A bro US ae Vere (da). 
Betecknar man med # supplementet till vinkeln, som den 
isotermiska kurvans tangent bildar med v-axeln, sa är 
(5) = cot g 
dp|T ; 
') ZEUNER: Grundzüge der mech. Wärmetheorie, 2:te Aufl. p. 545. Betecknin- 
gen är här olika. 
