ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDBINGAR 1874, N:o 4. 7 
Således är 
N a 
= 7 cota N a B(0e). 
Eqv. (7) angifver, att funktionerna ! och A förhålla sig till 
hvarandra likasoni vid den isotermiska kurvan normalen för- 
haller sig till tangenten. 
$ 6. Man har vidare, enligt hvad CLAUSIUS visat !), med 
användande af de här antagna betecknimgarne, 


FENA på do dp 
(CE = N (3). SENSE Koler ee. (8) 
och 
lee N\ ih dv 
ei (2; h=— T(E), DREIER HG). 
Genom multiplikation af de båda eqv. (9) erhålles 
male (LP 
N (TE) 
och med iakttagande af eqv. (8) 
== 2 (Carr Gl) u 0)? 
$ 7. Antager man 1 eqv. (lc) och (1d), att T är konstant, 
sa har man för detta fall, om z’ betecknar vinkeln mellan de 
adiabatiska och isotermiska kurvornas tangenter, 
dag, — las 2 sin yuds 
eller 
ne siny' 
= 
(äs) 
dv x 
(2E) = eos 

Men nu är 
ds 
Man har derföre äfven 

U N (CI 
cos d 
Pa samma sätt, om man i eqv. (15) och (1d) antager 7 kon- 
stant, far man 
dg = hdp = z sin y'ds 
eller 

@), a elle. Siren ) 
Om man i eqv. (lc) och (ld) antager v konstant, far man 
Le (12). 
dg, == GM — 2 Ons MD 
) Abhandlungen über die mech. Wärmetheorie, II, p. 16. 
