ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:0 8. 9 
star för oss endast att för i fråga varande ändamål använda @, 
hvars värde är i (13) angifvet. Vill man således i den nu förut- 
satta händelsen genom inklinationsobservationerna komma längre, 
än till det ensamt ur intensitetsmätningarne härledda, men något 
obestämda resultatet, att nemligen polen ligger någonstädes 
emellan neutrala linien och minimipunkten, synes mig det lämp- 
ligaste sättet vara att för de särskilda observationsorterna be- 
räkna G och derefter genom grafisk konstruktion närmare be- 
stämma den mot maximi-värdet pa G svarande punkten; under 
denna maximi-punkt bör den sökta sydpolen befinna sig. 
Enligt härledningen af G inses, att formeln (13) gäller för 
hvilken observationsort som helst, i följd hvaraf man icke be- 
höfver inskränka sig endast till den magnetiska meridianen, utan 
kan använda alla de rundtomkring malmstocken gjorda observa- 
tionerna. Genom sammanbindning af de punkter, för hvilka lika 
stora @-värden blifvit funna, erhållas koncentriska kroklinier 
omkring maximipunkten, d. v. s. omkring den genom sydpolen 
saende vertikallinien. Dessa krokliniers större eller mindre 
afvikelser från cirkelformen bör da äfven kunna leda till känne- 
dom om malmstockens utbredning. Man kan för öfrigt, da sadant 
anses behöfligt, låta mätningarne ega rum endast längs en rät 
linie, hvilken som helst, för att derigenom finna den pa denna 
linie närmast intill malmstocken belägna punkten, hvilket för- 
faringssätt kan vara användbart, när mätningarne längs meridi- 
anen icke låta anställa sig; o. s. v. På detta sätt användt bör 
det i eqv. (13) gifna värdet pa @ i hvarje särskildt fall leda 
till pålitliga resultat. 
Det på G ofvan gifna uttrycket kan förenklas, och beräk- 
ningen af dess numeriska värde således för praktiskt behof 
göras beqvämare, ifall mätningsinstrumentet blifvit pa ett sådant 
sätt konstrueradt, att o, = vy. Man finge då enligt (13) 
a EA ea) 
> Itge | 
hvaraf omedelbart inses, att ju större den medelst jernstangen 
funna deviationsvinkeln v är 1 jemförelse med magnetens vinkel 
a, desto större bör äfven G blifva. h 
