- ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 8. 17 
bredning, men den verkliga orsaken kan ej nu med säkerhet 
uppgifvas. 
De här erhållna neutrala linierna ligga i närheten af hvar- 
andra och förete en nästan fullständig parallelism. Dessa liniers 
olika krökning pa ömse sidor om meridianen är väl likaledes 
beroende af malmstockens form och ställning, men härrör sanno- 
likt äfven till en del från de båda i NO och SV befintliga 
malmkörtlarne. I allmänhet kan man säga, att, da på samma 
malmfält flere malmkörtlar förekomma nära intill hvarandra, men 
fördelade antingen efter hvarandra eller på flere parallela linier, 
den neutrala linien kastar sig, om möjligt är, från den ena till 
den andra och således, såsom jag redan anmärkt, genom sina 
böjningar antyder de särskilda körtlarnes lägen. Den allmänna 
öfversigt öfver malmmassans utbredning, som medelst den neu- 
trala liniens form kan vinnas, synes icke vara olämplig, och det 
är just för att lära känna den verkliga formen på denna vigtiga 
linie, äfvensom för en noggrann bestämning af meridianens läge, 
jag — oaktadt arbetet ökas — anser, att observationerna böra 
utsträckas öfver en större yta och icke, såsom Frih. WREDE 
föreslagit, inskränkas blott och bart till meridianen. Detta hin- 
drar naturligtvis icke, att man på vissa orter — der sådant 
befinnes behöfligt — ökar observationsorternas antal mera än 
på andra. Understundom kunna nemligen, såsom Doc. PALM- 
GREN för mig uppgifvit, ganska stora ändringar i vinkelvärdena 
förekomma redan på så korta afstånd som 10 fot. Fullständi- 
gast lär man dock känna malmfältets beskaffenhet, om man 
underkastar sig mödan att för alla observationsorterna beräkna 
G, såsom af fig. 4 närmare kan inhämtas. 
Denna figur har erhållits på det sätt, att jag, sedan de be- 
räknade värdena på @ blifvit kartlagde, sammanbundit de mot 
lika stora G@-värden svarande punkterna medelst linier, hvilka 
då bilda koncentriska figurer omkring den midtöfver sydpolen 
hos malmen belägna maximipunkten för G. Till denna figur 
hafva från fig. 2 och 3 för jemförelses skull blifvit öfverflyttade 
de neutrala linierna, äfvensom meridianen, och man ser, att 
Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. Årg. 31. N:o 8. 2 
