12 KLEEN, OM NORDLANDENS HÖGRE HAFSALGER. 
8. Hildenbrandtia rosea KÜTz. 
Allmän pa sten i fjeren. 
Klassen Floride». 
Underklassen Desmiospermex. 
Fam. Rhodomelacez. 
9. Odonthalia dentata (L.). 
Sparsamt i de yttre skären pa djup sten- eller skalbotten. 
Ej ı Skjeerstafjorden. 
10. Rhodomela Lycopodtoides (L). 
Fucus subfuscus WAHLENB. herb. 
Allmän 1 fjeerens halor öfver hela omradet, parasitisk eller 
på sten. Tetrasporer ända fram i Augusti månad. 
Il. Rhodomela subfusca (WO0DW.). 
Fucus subfuscus WAHLENB. Fl. Lapp. & herb. 
Allmän pa samma ställen som föreg. art, ehuru mera spar- 
samt än den. Sporfrukter 1 Juni och atminstone i början af Juli, 
tetrasporer under hela somniaren. 
12. Rhodomela gracilis (KüÜrz.)}). 
| Kosmovandet pa sten nära vattenbrynet. 
13. Polysiphonia elongata (HuDs.). 
I Giver vid Munkön samt i Fleinvaersunden pa 8—15 fam- 
nars djup skal- och dödbotten. Sporfrukter och tetrasporer i 


') De tre anförda formerna af slägtet Rhodomela tyckas öfvergä i hvarandra 
och det torde vara svärt att uppdraga nägra bestämda gränser mellan dem. 
Exemplar finnas ofta, hvilka förete en delning i flera hufvudgrenar från callus 
liksom Lycopodioides men hvilka dock genom de secundära grenarnes större 
längd och gleshet samt hela bälens finhet likna subfusca. I strömmen mellan 
Kosmovandet och Skjarstafjorden förekom, som ofvan nämndes, en form, 
som i afseende på förgreningen visade sig som R. Lycopodioides, men genom 
den fina, n. flaceida bålen närmade sig R. gracilis, hvilken senare form fullt 
typisk förekom uppe i sjön. Det tyckes sålunda som om alla tre formerna 
kunna sammanföras under en art, hvars yttersta variationsgränser represen- 
teras af formerna Lycopodioides och gracilis; då detta emellertid torde strida 
mot de flestas föreställningssätt har jag anfört dem som ofvan. 
