ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 10. 23 
£2 d?y 5 
Yoga = Cea) = ceu, 
om den term, som innehåller &°, bortkastas. 
De värden pa y, som svara mot @&, — te och 2, + es, äro 
respektive 
& | £ (d’y\ e [dy ole 
Yr — 51 —|-5] och - — (= —i— 
Jı 2 (2) T | 5 Yı * 2 Vd), v 8 \da2), 
der y, 0. Ss. v. svara emot punkten @,. Aritmetiska mediet 7] 
mellan dessa bada y-värden blir da 
&2 d2 
Y 
NND Rn 
Ne SAD d? Na 
der indices kunna utelemnas. Elimineras a med tillhjelp af 
denna eqvation ur den föregående, sa erhåller man 
Do DE 
Sista termen i denna egqvation anger således den korrektion, som 
bör anbringas pa y i följd deraf, att stapelns bredd ej är oänd- 
ligt liten. 
Man har vidare 
I, Ede f dx 
SA ie Jene al SE di 
Ur eqvationerna (1) och (2) fas 
dx 1 L == 
de É 1 
= 4 ka, Sinde. 23 Cos + («+ d) 
Sasom uttryck på ljusintensiteten i normalspektrum erhålles 


sålunda 
SEKO 2.1 Fi =) 
m cs "43 Cost (a +0) 3 
eller 
a 1 Yin 
U age: DER al ag SIR. (3), 
der C är en konstant, hvars värde är godtyckligt, da bestäm- 
ningarne af y och u endast kunna blifva relativa. 
Med tillhjelp af denna formel har jag beräknat u för solens 
normalspektrum. Dervid hafva LAMANSKY'S!) observationer lagts 
till grund, såsom varande de nyaste och bästa. 
a) Spektrum med bergsaltsprisma. 1 Fig. 5 pa den till 
LAMANSKY’S afhandling hörande taflan (Taf. V) är y-kurvan 
!) Pogg. Ann. CXLVI, s. 200. | 
