ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 10. 25 
sedan A härledas ur formeln (1). Vid beräkningen af 3 (0 + 5) 
ur samma formel har « antagits till 60°. I nedanstående tabell 
finnas upptagna samhöriga «- och 2-värden för en serie af punkter. 
Resultatet af de gjorda beräkningarna innehålles i kurvan 
SS på taflan XII, der våglängderna äro abskissor och motsvarande 
u-värden ordinator. Denna intensitets-kurva företer, såsom var 
att vänta, ett helt annat utseende än den för dispersionsspektrum 
gällande. Maximi-punkten har flyttat sig in i den lysande delen 
af spektrum till en punkt nära £. Absorptionsbanden i den 
mörka delen äro äfven här ganska märkbara, fastän ej så ut- 
präglade, som i dispersionsspektrum. 
b) Spektrum med flintglasprisma. Hit hör Fig. 2 pa Taf. 
V (LAMANSKY'S afhandling). Da brytningsindices för det flint- 
olasprisma, som användts, ej finnas uppgifna, har jag för det- 
samma antagit de för FRAUENHOFERS Flintglas N:o 30 gällande!) 
och deraf härledt följande värden på koefficienterna: 
= 148088, OU, = H98174- 
Med brytningsindices för linierna D, F, G sasom ordinator 
och motsvarande x-värden såsom abskissor konstruerades, såsom 
förut, en kurva. Läget af linien £, äfvensom af b, är äfven 
här origtigt angifvet, hvarföre dessa linier vid konstruktionen ej 
togos i betraktande. Liksom i förra fallet saknas också här 
nödiga uppgifter för fortsättande af kurvan bortom D. Jag har 
derföre antagit, att de närmast intill rödt liggande maximi- och 
minimi-punkterna i flintglasspektrum, på hvilka flintglasets ab- 
sorption ej utöfvat så stort inflytande, äro i det närmaste de- 
samma som för motsvarande punkter i det till bergsalt hörande 
dispersionsspektrum. För öfrigt har beräkningen i detta fall ej 
blifvit utsträckt till punkter liggande långt utom ljusspektrum, 
då observationerna för dessa sakna allmängiltighet i följd af 
absorptionen. — Värdet på « är äfven här = 60°. 
Det torde böra anmärkas, att om, såsom sannolikt, de an- 
tagna värdena på u ej skulle fullt motsvara verkliga förhållandet, 
äfvensom om den valda dispersionsformeln ej skulle vara fullt 
!) Denkschr. der Münch. Akad. V, s. 211, (1814—15). 
