30 HEER, OM NÅGRA FOSSILA VÄXTER FRÅN ÖN SACHALIN. 
Betula prisca ETT. 
Corylus M’Quarrii FORB. sp. 
2 wi 
Corylus insignis HR. | 
10. Carpinus grandis UNG. var. Sachalina. Karakteriserad ge- 
nom bladets afsmalnande bas och langa spets. 
11. Fagus Antipofu HR. Den i samlingen allmännaste arten, 
hvars vackra stora blad helt och hallet öfverensstämma med 
dem, som förekomma pa Alaska. 
12. Castanea Ungeri HR. Ett stort blad. 
13. Quercus Drymeia UNG. Mycket ofullständig. 
14. Ulmus plurinervia UNG. Väl bevarad och ej sällsynt. 
15. Ulmus longifolia UNG. 
16. Planera Ungeri ETT. sp. 
17. Celastrus borealis HR. Stora, i kanten fint tandade blad. 
18. Juglans acuminata AL. BR. | 
19. Juglans nigella HR.? Fragmenter. 
Om vi jemföra dessa arter med Alaskas miocena växter, sa 
skola vi finna en särdeles stor öfverensstämmelse, i det att blott 
5 arter (Popul. arctica, Pop. spec., Corylus insignis, Quercus 
Drymeia, Ulmus latifolia) ännu icke äro funna på Alaska; alla 
de öfriga (14 arter) äro för bada fyndorterna gemensamma. 
Aflagringen på Sachalin tillhör derföre påtagligen samma miocena 
tid som lagren på Alaska och utvisar, att floran på Amerikas 
nuvarande nordvestkust hade samma karakter som floran på 
Asiens nordostkust. Sannolikt existerade vid den tiden mellan 
de båda länderna en landförbindelse, som var orsaken till denna 
stora öfverensstämmelse hos flororna. 
Då 11 af växterna från Sachalin äfven förekomma i Grön- 
lands och Spetsbergens miocena lager, är det väl sannolikt, att 
de äfven i Asien haft en nordlig utbredning. I sjelfva verket 
veta vi redan, att några arter (Taxodium, Alnus Kefersteinii, 
Juglans acuminata) förekomma på Kamtschatka, och flera skola 
utan tvifvel anträffas när en gång detta lands fossila växter, 
som skola förekomma i stor mängd, blifva föremal för insamling 
och bearbetning, hvilket vore så mycket önskvärdare som var 
