ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1874, N:o 10. 41 
losa, Equisetum seirpoides. Nästan alla dessa nedstiga till hafvets 
nivå, om man undantager Diapensia lapponica, som tillhör hög- 
fjellen, liksom följande arter, af hvilka dock flere äro ganska 
sällsynta, såsom Ranunculus glacialis och pygmeus, Cardamine 
bellidifolia, Stellaria Edwardstii, Sibbaldia procumbens, Arnica 
alpina, Andromeda hypnoides och tetragona, Rhododendrum 
lapponicum, Pedicularis hirsuta, Salix polaris, Juncus biglumis, 
Luzula arcuata och Wahlenbergu samt Carex pedata, ehuru en 
och annan äfven af dem, t. ex. Andromeda tetragona, tillfälligtvis 
nedstiger till hafvets niva. 
Hafsstrandsväxter. Dessa äro ej särdeles manga och knap- 
past mer än ett par arter, nemligen Plantago maritima och 
Triglochin maritimum, träffas allmänt på hafsstränderna. Sa- 
gina nodosa förekommer der i stor mängd. De mindre allmänna 
hafsstrandsväxterna äro redan uppräknade, utom Carex incurva, 
som på nagra få ställen träffades vid Talvigfjord. Men det som 
här förlänar åt hafsstrandsvegetationen ett så stort intresse, är 
att der finnas några rent arctiska arter, sasom Stellaria humi- 
fusa, Gentiana serrata, Primula sibirica, Carex salina!) och 
halophila, hvilka arter aldrig aflägsna sig från den egentliga 
stranden, samt Gentiana involuerata, som man stundom finner 
pa högländta ställen väl 4 mil från hafvet. Subarctiska hafs- 
strandsväxter äro: Stenhammaria maritima, Haloscias scotieun, 
Carex maritima, glareosa och norvegica. Conioselinum Gmelini 
aflägsnar sig i Finmarken aldrig långt från hafvets strand. 
Ängarnes vegetation. Här och der träffas löfängar, som äro 
vackrast utmed Altenelf. Löfträdens arter äro naturligtvis ej 
många under 70° nordlig latitud och björken (Betula alba) är 
den enda art, som uppträder i större myckenhet och allmänt 
förbredd, da aldern (Alnus incana) endast på nagra ställen, t. 
ex. vid Altenelf, förekommer i mängd. Rönn (Sorbus aucuparia), 
hägg (Prunus Padus), asp (Populus tremula) och sälg (Salix 
 Caprea) förekomma äfven jemte några andra Salixarter, som 
) Om man anser Carex hematolepis blott vara en form af Carex salina, så 
måste denna sistnämnda räknas till de subarctiska. 
