44 ZETTERSTEDT, OM VEGETATIONEN VID ALTENFJORD. 
Ericaceer, så arter som individer. Af dessa gifva några ätliga 
bär, såsom lingon, blåbär, odon, tranbär. Smultron, hallon och 
röda vinbär finnas väl, men alltför sparsamt för att vara af 
någon betydenhet. Svinbär (Cornus suecica) äro mycket allmänna, 
men ätas föga. Af så mycket större betydelse äro hjortron, 
som här kallas multer (Rubus Chamcemorus), som under en tid 
af sommaren är en stående efterrätt vid hvarje gästabud. I 
afseende på storlek, smak och ymnighet äro de öfver all jem- 
förelse med de hjortron, som det sydligare Skandinavien har att 
bjuda. Kråkbär (Empetrum nigrum), som 1 medlersta och södra 
Skandinavien föraktas och knappt ätas af småbarn, finnas här 
i största ymnighet och äro dessutom märkbart större och vida 
smakligare än hos oss, ehuru de äfven här äro något beska, så 
att man behöfver liksom vänja sig vid deras smak. De äro 
mahända de vigtigaste af alla högnordens bärsorter, så för men- 
niskor som djur. Man berättade mig att Lapparne insamla dem 
tunntals och anse dem som en omtyckt rätt, som gifver en be- 
höflig fyllnad och omvexling i deras säkerligen ej rikhaltiga 
vinterföda. 
Odlade växter. Pa äkrarne odlas nästan uteslutande korn, 
som här kallas bygg, och potates jemte nägra foderväxter, sa- 
som timothej och hafre, hvilken sistnämnda ej mognar, utan 
slås grön till foder. Stundom odlas äfven något rofvor. I träd- 
sårdarne har jag ej sett några andra trädslag, som der hunnit 
någon alder, än traktens vilda träd, nemligen rönn, hägg, björk 
och alder. Deremot har man, t. ex. i prestgardens trädgård i 
Alten, gjort försök med andra trädslag, t. ex. lönn, alm, ask 
och pseudoplatanen, men af dessa funnos blott helt små telnin- 
gar, och det synes mig osäkert, om dessa kunna fortfara och 
tillväxa nagon längre tid. Få buskarter odlades, förnämligast 
röda vinbär och hallon, som finnas vilda 1 trakten, men äfven 
Berberis, Rosa, Sambucus nigra, Lonicera tartarica, Syringa 
vulgaris, Viburnum Lantana och Robinia, hvilka dock torde 
”hafva svårt att fördraga klimatet. Såsom matnyttiga odlades 
rofvor, räddisor, kal, blomkål, morötter, sallad, krasse, ärter, 
