46 ZETTERSTEDT, OM VEGETATIONEN VID ALTENFJORD. 
Om man utväljer några af de rikaste punkterna, t. ex. Alten- 
elfs utlopp till Reipas, Sakkabani och Vassbottenfjellet, så kan 
man på dessa tre lokaler samla nästan alla sällsynta och in- 
tressanta phanerogamer i hela Altens florområde, men helt annor- 
lunda förhåller det sig med mossorna. De sällsyntare arterna 
af dem äro långt jemnare fördelade öfver området, så att man 
träffar en del af dem på fjellen — ehuru äfven fjellen sins- 
emellan äro mycket olika till sin mossvegetation, såsom Skaa- 
davara och Vassbottenfjellet — dels åter i skogskärren, som för- 
nämligast prunka med Splachna, dels äfven i de magra tallskogarne, 
der man träffar två arter af Tetraplodon, ännu andra finnas på 
hafsstränderna och ett betydligt antal rara arter på klippor i 
närheten af hafvet, t. ex. vid Quanvigen, Storvigsneset, bergen 
vid Talvigfjord samt nedre delen af Kongshavnsfjellet, hvars fot 
sköljes af hafvet. 3 
Vid Altenfjord finnas knappt flere än tva högnordiska arter, 
nemligen Orthotrichum areticum och Psilopilum areticum, da jag 
ej medräknar de tva af mig i Alten funna nybeskrifna arterna 
Grimmia tenera och Dieranum tenuinerve, hvilkas utbredning 
ännu är för litet känd, för att fälla något omdöme öfver dem 
i detta hänseende. En märklig högnordisk form är äfven Hy- 
pnum uncinatum var. orthothecioides. - Åtskilliga andra här be- 
fintliga arter kunna väl äfven betraktas sasom nordiska, men 
dessa gå tillika långt söder om polcirkeln och hafva i allmänhet 
en betydlig utbredning öfver Skandinaviens fjelltrakter eller sub- 
alpina region. Sadana subarctiska arter, som antingen alldeles 
saknas i medlersta och södra Europas alper, eller åtminstone 
afgjordt hafva sin hufvudstation i norden äro: Dicranum areti- 
cum, Encalypta procera, Splachnum luteum och vasculosum, 
Tetraplodon angustatus, Mnium Blyttü, hymenophylloides och 
hymenophyllum, Cinelidium arcticum, Timmia norvegica, Aula- 
comnium turgidum, Andrewa obovata och Blyttü, Sphagnum 
Lindbergii och insulosum, Southbya fennica. 
Om vi betrakta mossvegetationen på olikartade lokaler, sa- 
skulle vi kunna skilja mellan vegetationen pa 1) hafsstranden, 
