104 J. J. HANEL, 
dakle bud radi toga, da pokaže suvišnost zakonika ovoga, bud da 
iztakne u jednom dosta uredjenom sustavu osobito one norme sta- 
roga zemaljskoga prava, koje nisu dobile mjesta u kodifikaciji 
Karlovoj. 
Kao što stara knjiga Rožmberska, sadržaje i t. z. ordo judicii 
terrae, kako to već naslov pokazuje, po preimućtvu norme o ustroj- 
stvu sudova i sudbenom postupku; nu dočim se obazire knjiga 
Rožmberska poglavito na proces civilni, razmatra pisac ove pravne 
knjige većinom postupak sudbeni u pitanjih kriminalnih. Uzprkos 
ovoj načelnoj razlici ovih dvajuh pravnih spomenika, knjige naime 
Rožmberske i ordo judicii terrae, ipak se mogu obje ove radnje 
prispodabljati i prispodoba ova pokazuje upravo, kako se je čitav 
pravni sustav u ono pol stoljeća, što je prošlo od napisanja prve 
izmedju ovih pravnih knjiga, ipak bar donjekle razvio i usavršio. 
Tako, da samo nješto iztaknem, čini se sada već razlika medju t. 
z. officium majus i officium minus, o kojoj razlici neimamo iz pri- 
jašnjih vremena nikakovih viesti. Tako je dalje stupio na mjesto 
prijašnjega ustmenoga razpravljanja parnica postupak pismeni, koji 
je već dosta razvit. Doduše ova promjena nije djelovala na onu u 
mnogom obziru prećeranu formalistiku u procesu, koja je imala kao 
posljedicu, da je postupak sudbeni vrlo često promašio svoj cilj, 
dokaz naime i uzpostavljenje materijalne istine. Osim toga nala- 
zimo u radnji ordo judicii terrae mnogo više razvijenu organizaciju 
oblasti, kojim bje povjereno vršenje pravednosti i osiguranje prava 
pojedinaca. 
Nu skoro poslje smrti Karla (1318) oslabi onaj živi interes, sa 
kojim je česko plemstvo njegovalo domaće pravo i čuvalo ga od 
izkvarenja tudjimi elementi. Već na početku vlade Većeslava IV, 
počelo se je širiti — ne sasvim bez krivnje Većeslavove — ne- 
znanje domaćega prava osobito u redovih višega i nižjega plemstva, 
koje bje po preimučtvu pozvano, da zauzimlje najvažnija mjesta 
za osiguranje pravnoga reda u zemlji. Većeslav sam nije imao 
onih svojstva vladalačkih, koja su resila njegova otca i koja su 
bila osobito u českoj kraljevini potrebita vladaocu: ovaj bo imao 
je u prvom redu skrbiti za to, da ono supostojanje tako heteroge- 
nih elemenata u pravu, slavenskoga i germanskoga nedovede do 
pravne nesigurnosti i poremećenja onih socialnih odnošaja, koji su 
se razvili na temelju i uslied one raznolikosti pravnih načela u 
jednoj te istoj zemlji vladajućih. On je posredno sam podupirao u 
plemstvu nehajstvo za pravo domaće, time, što je podjeljivao mjesta 
