O POSAVSKOJ HRVATSKOJ, I O ZLATNIH NOVCIH 109 
načelnik iliti vladatelj glasovite tvrdjave Sirmiuma, uzkrati pod- 
vrći se. 
Po nas gosp. Schlumberger nije dobro shvatio Cedrenovo pre- 
davanje. Ovaj dobro upućeni bizantinski poviestničar, dovršivši ono 
svoje veoma dugo i potanko pripoviedanje o onoj slavodobitnoj 
vojni Vasilijevoj proti Bugarom, hoće da zametne govor o nječem 
drugom, te ovako nastavlja: ,Subacta Bulgaria, imperatori se de- 
didit etiam contermina  Chorbatorum gens et eius principes, fratres 
duo, quibus imperator honores ac opes amplas tribwit. Solus adhuc 
imperium  detrectabat Sermo  Strmie dominus, Nestongi frater“,! te 
kaže nadalje, kako ga carski namiestnik u pograničnoj državi, 
naime u Bugarskoj, Konstantin Diogenes izdajnički smaknuo. Ako 
bi se i imala Sermova pripovjest baš čemu pridružiti, a ne samo- 
stalno tumačiti, po nas onda bi ju trebalo prilučiti prije k Hrvat- 
skoj, o kojoj se najposlije govori, nego li Bugarskoj, dapače k 
Bugarskoj nikada i nikako, pošto onom izrekom ,subacta Bulgaria“ 
s ovom se poviestničar već sasvim razstavio. Ali se iz svega vidi, 
1 Georg. Cedrenus. Corp. Seript. Histor Byzant, Bonnae 1839. Tom. II. 
p. 476: T& dE Baget zpodecpunaav, vrtic Boviyaplac dovkodetsno Ara, 
xa ra Ouopax gUvn rov XopBar6v, Zokovrac šlovrec 940 ZdEXQov, Oy 
TEPOGDVEVTOV XA ZLONITA NABOVTOV ZAAL ZTNGEI IXAVRG UTVIKOX YEYOVE 
zA Ta čvn. uovoc de 6 rod DIOULOV = XOATČV ZdeXo0c zo5 Nearoyyov 
DEOLOV muođžjadu odx TeXe. 6 xgxr6&v, dominus, gospodar, vladar Herr- 
seher (u. xoxreo kod Pape). Isto to ponješto obširnije pripovieda Joh. 
Seylitza Curopalates, iz koga je Cedrenus crpio, i po kom se djelo ovoga 
donapunilo, te je i u toliko Seylitza i izdan grčki, a samo u latinskom pre- 
vodu podpuno. Evo što piše ovaj o toj stvari (ev interpretatione Jo. Bapt. 
Gabit edit, Venetae 1570): , Ad vmperatorem autem, rvedacta im servitutem 
Bulgaria, confluzere etiam finitimae Corvatorum gentes, quibus erant duces duo 
Jratres, qui quum ad imperatorem accessissent, ab  eoque honores et possessi- 
ones idoneas aecepissent, obedierunt etiam gentes, solus autem Sermii princeps 
Hestongi frater Sermon obtemperare vecusavit, erga quem Constantinus Dioge- 
nes illarum partium princeps, simulata amiciia, legatum  mittit, qui tureju- 
rando  assereret, cupere se cum eo conjungi, et de rebus necessariis colloqui, 
quod si quis metus ipsum  incessat, tribus tantum  assumptis ministris eo sit 
venturus, lgitur ille jide habita ad fluvium accedit, et cum Diogene  colloqui- 
tur, verum inter colloquendum Diogenes evtracto e sinu, quem gestaverat, gla- 
dium, repente ipsum in latere percussum occidit; quumque hi, qui cum ipso 
erant, fugissent, propinquo  evercitu  coacto, Diogenes cum idonea manu ad 
Sirmium accedit, et uxzorem mortui terrore perculsam, magmsque pollicitationt- 
bus delinitam, persuasit, se dedere, tradito imperatori Sirmio; quae Byzantium 
mMissa, uni ex proceribus regiae urbis in  matrimonium est collocata, et Dio- 
genes jussus est imperare regioni, quam nuper adeptus fuerat“, 
