136 SIME LJUBIĆ, 
Kao što ni Bugari tako ni Dalmatinski Hrvati nepridružiše si 
Posavske Hrvatske prije Serma. 
Velezaslužni Trogiranin (Lucius. De Reg. Dalm. lib. II. cap. 8) 
nenalazi traga u spomenicih o dobu, kada se Posavska Hrvatska 
sdružila s Dalmatinskom: , Regnum Croaticum, Danubrum usque 
protensum fuisse, ex privilegio Terpimire ducis constat, cuwwus regni 
partem inter Dravum et Savum sitam, PBranslavonem  ducem in 
potestate habuwisse tempore eodem, quo Mucimirus erat dux meri- 
dionalis Croatiae, ex eiusdem prwiegio patet, sed quo tempore, 
modo occasioneque Croatici. regni partes coaluerint, naudla me- 
moria veperitur“. Dr. Rački misli, da se je sdruženje obe Hrvat- 
ske u jednu dogodilo za prvoga hrvatskoga kralja Tomislava (oko 
god. 914—930). Veli on: , Hrvatska se u prvoj polovici X veka 
ostli, što odieljena uda naroda sjedim? u jedno državno tielo. Ov- 
dje mislimo ponajprije Panoniju medju Savom, Dravom # Duna- 
vom, koju nalazimo pridruženo Hrvatskoj državi (Sliedi 2 gl. 40 
Constant. Porph. de adm. tmp. Sr. moje Odlomke na str. 29). 
Kako je ovaj diel, koj je još pri koncu prošloga stoljeća imao 
svojega kneza, pridružen Hrvatskoj: o tom šute spomemeci. Ali 
ako je pop Dukljanin vjerno zabilježio narodno predavanje (Re- 
gnum Slavorum c. 14. Ovdje se veli, da ,Thomislavus . . . egtitit 
fortis viribus ... fortis tuvenis et robustus bellator)“: onda je 
Tomislav izvojštio oružjem onaj diel Panonije od Magjara (f), 
koji su, kako što je poznato, izlietali na zapad t jug, € njeko 
vrieme držali priedjel medju Dravom # Savom (Rad XVII. 85. 
Br. ads KV str. 1186)%. 
U gl. 40 Constantina Porph. nema ni slovca o tom, da se je 
za Tomislava Panonija medju Savom i Dunavom sdružila ili da je 
tada već bila sdružena s Dalmatinskom, a niti se to iz ma česa 
ondje navedena izvesti može. Evo što kaže Konstantin u gl. 40 
Jerentes, ita eos Bosnia exuerunt, ut adversis postea contra Serblos proeliis usi 
ab dis, qui anno circiter 874 Bosnam  tenuerunt, (?) inde espellerentur. Bosna 
nepripadaše dalmatinskoj Hrvatskoj nego Posavskoj, a što kaže u bi- 
lježki o Ivanu VIII. papi, da je bodrio Mutimira srbskoga (?) na pri- 
znanje vrhovnosti panonske crkve, to mu nepomaže, jer je uprav na 
južnoj Drini panonska ili posavska crkva graničila sa Mutimirovimi 
zemljami: ,Anno 876. Montemero duci  Selavoniae , . . Admonemus te, ut 
progenitorum tuorum secutus morem, quantum potes, ad Pannontenstum  reverti 
studeas dioecesim. Bt qua elic iam deo gratias a sede beati Petri apostoli 
episcopus  ordinatus est, ad ipsius pastoralem  recurras  sollecitudinem (Fejćr 
I. 196)“. 
