O POSAVSKOJ HRVATSKOJ I O ZLATNIH NOVCIH. 137 
o tadašnjem položaju Magjara ili Turaka, gdje samo Hrvati su 
napomenuti: ,a quibus (sc. Patzinacitis) sane pulsi Turcae, et pro- 
fugientes, sedes posuerumt illic, ubi nunc habitant. in hoc autem 
loco antiqua quaedam monimenta supersunt, inter quae pons Tra- 
tani imperatoris ad initia Turciae, et Belgrada, quae trium die- 
rum itinere ab ipso ponte distat, ubi turvis est sancti ac magni 
Constantine imperatoris, et rursus ad cursum fluminis egtat Sir- 
mium, quod Belegrada abest duorum dierum itinere; inde magna 
Moravia baptismo carens, quam Turcae devastarunt, cuiusque prin- 
ceps olim fwt Sphendopolcus. atque haec quidem juxta lumen mo- 
numenta sunt et cognomina. ulterwora vero, quae omnia Turcis 
habitantur, cognomina nunc habent a flumimibus transcurrentibus, 
eorum primum  Timeses (Temes) est, alterum Tutes (2), tertium 
Mereses (Maros), guartum Crisus (Kdšros), guintum Titza (Tisa). 
Confimes autem  Turcis sunt, orientem versus Bulgari, ubi eos 
Ister fluvius, qui et Danubius dicitur, separat; septentionem ver- 
sus Patžinacitae, ad occidentem Franci, ad meridiem Chrobati“. 
Ovdje Konstantin spominje s ove strane Dunaja Trojanski most i 
Beograd (a to je spadalo na bugarsku državu), zatim Srijem (a 
taj je spadao na Posavsku Hrvatsku, kako smo gori vidili, i o kom 
se ne kaže, da su ga Turci poplienili i posjeli kao o Moravskoj) kao 
pogranične zemlje, te veliku Moravsku, o kojoj jedinoj kaže, da 
su ju Magjari sharali; dočim s druge strane označuje prave ma- 
gjarske predjele po riekah, koje su kroz nje proticale; te napokon 
veli, da Magjarom na istoku stanuju preko Dunaja Bugari, na 
gieveru Pečenegi, na iztoku Franki a na jugu Hrvati dakako 
Posavske Hrvatske ili Sriema. Daje on ovdje Magjarom veliku 
Moravsku i još zemlje ovoj na iztoku sve do Tise, sve ovo pako 
ležeće na sjeveru Dunaja; kao što opetuje u glavi XLII, gdje 
piše izrično: ,et habitant quiudem trans Danubium fumen Turcae 
in terra Moravia, atque etiam  ulteriuns Danubium et Sabam  flu- 
vios, t. j. njegdje u sriedi (čvdev wesov) preko Dunava i Save i 
dalje. Ovo nam još dodati, da u glavi XIII (str. 81) označuje 
hrvatske granice napram magjarskim po bregovih: , Turcis hae 
gentes conterminae sunt. ad occidentem Francia, ad septentrionem 
Pateinacitae, ad meridiem magna Moravia sive Sphendoploci regio, 
quae omnino a Turcis vastata est et ab ipsis tam obtinetur. Chro- 
bati vero ad montes Turcis adjacent (ot 8 XpoBarov mpoc ra dom 
voice Novos mepaxevra), Te gore nemogu biti druge van sriem- 
