140 SIME LJUBIĆ, 
namiri protivio, od priestola odstranio. A i političke okolnosti ta- 
dašnje veoma mu liepo služile. 
Sve više rastuća moć Orseolove obitelji u Mletcih porodi joj 
mnogo neprijatelja u istom gradu, koji uprav u ovo doba pohitiše, 
da ju od duždeve stolice odstrane; što jim do mala i podje za ru- 
kom, pošto sam dužd Oto i brat mu Orso gradski patriarh budu 
prisiljeni pobjegnuti u Istru. Popo (Volfang) patriarh oglejski stavi 
se sada, da gradsku patriarhiju na svoju korist uništi, te posjedne 
Grado i poplieni ga. Mletčani, da mu se osvete, pozovu Ota na- 
trag, koj na kratko predobije Grado; no ipak do mala njegovi 
dušmani na novo ustanu i gone ga u Carigrad. Nemiri se ništa 
nemanje u Mletcih neutalože do godine 1032. (V. Romanin I. 
296—300). 
U isto doba i u iztočnom carstvu bilo Vasiliju dosta domaćega 
posla. I ondje se prevratne težnje širom  pojavljale, te nedavale 
mira Vasiliju pri koncu života. Povieda Cedrenus, da u što je on 
vojskom stupao proti Gjorgju abkazijskomu (Abasgiae dux) u Aziji, 
sami mu se njegovi namiestnici kod dvora, Žifia, Nikifor i Foka, 
iznevierili, te da mu bilo dosta truda, dok ove ukroti a Gjorgja 
privede na mir. U Italiju uprav tada nadošli Normani, s kojimi se 
morao neprestance boriti, da si ono malo, što je još ondje posie- 
dovao, sačuva. A i Saraceni italske obale bez počinka harali i 
plienili, kao što i domaći nemirnjaci po nutrnjosti iste zemlje. U 
što se je pako pripravljao, da priedje u Italiju, prestavi se u drugi 
sviet (1025.), ostavivši krunu svomu bratu Konstantinu, o kom 
kaže Cedrenus: ,homo pravis studiis deditus, mihil eorum, quae 
offici. erant, vel agebat vel cogitabat, ludis autem equestribus et mi- 
mig de seurris delectabatur, potandogque noctes trahebat itd. Još uza 
sve to nalazimo uprav sada, možda za prvi put, gdje Hrvatska 
stupa u tjesniji odnošaj sa Magjari.' Kresimir_ imao je pomagati 

! Fessler (Die Gesch. d. Ungarn I. 403) povieda, da jedini sin s. Stjepana 
kralja Emerik ,war jetzt (1031) žu seinem vier und zwanzigsten Jahre, des Va- 
ters Trost, des Volkes Iiebling, des Vaterlandes Hojfinung, seit fiinf Jahren mit der 
Tochter Peter Cresimir, Konigs der Croaten, vermiihlet“. Krčelić dodaje k tomu 
po njekojih bilježkah na rukopisih stolne crkve zagrebačke, da je Kresimir 
dao svojoj kćeri u miraz svoje zemlje medju Dravom i Savom, te zato da 
se Mirko i zvao Due Slavoniae (Not. str. 105). Krčelić ne samo tim sam 
sebi protuslovi, pošto drugdje veli, da je Slavonija već prije Stjepanovoj 
kruni pripadala, no i ovdje kao obično sanja. Ako je i došlo do ženidbe, 
te ako je i Mirko dobio naslov Dux Slavoniae (čemu još treba tvrdoga do- 
